Справа № 755/21524/25
Провадження №: 3/755/199/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" лютого 2026 р.             місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -
В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2025 року в 00 годин 20 хвилин по вул. Ю. Поправки, буд. 14 у місті Києві, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
ОСОБА_1 приймав участь в судових засіданнях 08 грудня 2025 року та 21 січня 2026 року. Під час судових засідань ОСОБА_1 пояснень не надавав, однак наполягав на зупиненні провадження у справі у зв`язку із проходженням військової служби. Мотивуючи своє клопотання посилається на те, що він проходить військову службу в головному центрі управління службою Державної прикордонної служби України, та на даний час знаходиться у відрядження, а саме відряджений до військової частини НОМЕР_2 , та виконує бойові (спеціальні) завдання у складі ОКП Угруповання сил і засобів протиповітряної оборони міста Києва, що підтверджується відповідними довідками та службовим посвідченням. 
В судове засідання призначене на 10 лютого 2026 року ОСОБА_1 не з`явився повідомлявся належним чином під розписку в судовому засіданні, яке відбулось 21 січня 2026 року, при цьому, ОСОБА_1 направив до суду повторне клопотання про зупинення провадження у справі. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, враховуючи вжиті судом заходи для його виклику в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без особи, за наявними у справі матеріалами. 
Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.
Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частина перша статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 , повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496066 від 28 жовтня 2025 року; відео з нагрудних камер працівників поліції №472125, 470653. 
Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що 00:09:10 працівники поліції підходять до автомобіля, з якого виходить ОСОБА_1 і говорить «ось це я попав». Працівники поліції запитують у ОСОБА_1 «Що сталось? Чому не зупинялись». ОСОБА_1 просить працівників поліції вимкнути камери та поговорити. Працівник поліції повідомляє, що автомобіль було зупинено у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, а саме здійснення руху не враховувавши знак «Кирпич». Повідомляють, що ОСОБА_1 не мав права здійснювати поворот з вулиці Гната Хоткевича, оскільки там відповідний дорожній знак, а також те, що не зупинився на вимогу працівників поліції, яка була подана проблисковими маячками. Працівники поліції просять ОСОБА_1 надати документи. 00:11:03 працівники поліції повідомляють, що в них є припущення, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, а тому це також є підставою для зупинки. Працівники поліції повторно просять ОСОБА_1 надати документи, однак ОСОБА_1 ігнорує дане прохання працівників поліції та просить вимкнути камеру. 00:14:15 ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що він п`яний, та визнає те, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та вичнив не правильно. На запитання працівника поліції, які алкогольні напої вживав ОСОБА_1 , останній відповідає "не важливо" Працівник поліції просить ОСОБА_1 надати документи. 00:15:13 ОСОБА_1 повідомляє про те, що він хоче вирішити дане питання. Працівник поліції повторно просить надати документи, ОСОБА_1 просить вимкнути камери та поспілкуватись. 00:18:00 ОСОБА_1 надає, через дію, на огляд працівнику поліції паспорт громадянина України та водійське посвідчення. ОСОБА_1 надалі продовжує просити працівників поліції вимкнути боді-камери. 00:20:10 працівники поліції запитують чого ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівників поліції. ОСОБА_1 відповідає «їхав додому, маячки не бачив». Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи він вживав алкогольні напої, на що останній повідомляє що ні. Працівник поліції повідомляє, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови та пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». При цьому, ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що якби вони вимкнули камеру він би їм дав кошти і було б все добре. 00:23:13 працівник поліції робить контрольний забір повітря на приладі «Драгер», ОСОБА_1 продовжує просити вимкнути боді-камери. Працівники поліції повідомляють, що боді-камери вимикати вони не будуть та порушувати інструкцію не будуть. Працівник поліції запитує, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляє, що буде, при цьому закурює цигарку. Працівники поліції повідомляють, що такі дії ОСОБА_1 вони будуть розцінювати як затягування часу та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Надалі пропонують пройти огляд, ОСОБА_1 погоджується, однак, уникає від проходження огляду не проходить його, відходить від працівників поліції. 00:27:16 Працівник поліції стоїть біля ОСОБА_1 тримає прилад «Драгер» та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 курить цигарку та не проходить огляд, при цьому повідомляє, що не відмовляється від проходження огляду. Працівник поліції надалі продовжує пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 продовжує ігнорувати пропозицію працівника поліції. Після чого, працівник поліції повідомляє, що буде складений протокол за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 00:31:40 ОСОБА_1 знову пропонує працівникам поліції вирішити питання, повідомляє про те, що він розуміє, що він винен, однак, йому не потрібен протокол за частиною першою статті 130 КУпАП. Працівник поліції повідомляє, що за пропозицію або надання неправомірної вигоди, наступає кримінальна відповідальність. 00:48:39 працівники поліції оголошують ОСОБА_1 його права та прокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП. ОСОБА_1 заперечує факт відмови від проходження огляду. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 отримати копію протоколу. ОСОБА_1 затягую час для отримання протоколу та проставлення підпису про отримання протоколу. В подальшому ОСОБА_1 , ставить підпис та отримує копію протоколу. 00:57:41 працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він відсторонений від права керування транспортним засобом.
Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.
При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
Як роз`яснено в абзацах 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Що стосується клопотань ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що він проходить військову службу, суд доходить такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Частиною другою цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ, зокрема, за частиною першою статті 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про доцільність зупинення провадження, враховується те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Разом з тим, підстави для застосування аналогії закону відповідно до норм КПК України (як найбільш наближеної норми права) для вирішення питання про зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення, на думку суду, відсутні, так як положення КУпАП передбачені випадки, коли допускається зупинення строку таких справ.
При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Згідно частини четвертої статті 277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Отже, КУпАП врегульовані питання зупинення провадження в адміністративних справах шляхом надання можливості суду зупиняти провадження в окремо визначених категоріях справ у конкретно передбачених випадках і законодавцем не віднесено до таких справ ті, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, зокрема, на період проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, військової служби.
Крім того, ОСОБА_1 брав участь у судових засіданнях 08 грудня 2025 року та 21 січня 2026 року, під час яких особисто наполягав на зупиненні провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього. Отже, обставини проходження військової служби не перешкоджали його особистій участі в судових засіданнях.
Про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 10 лютого 2026 року, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином під розписку 21 січня 2026 року, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Незважаючи на це, у судове засідання 10 лютого 2026 року він не з`явився, а повторне направлення клопотання про зупинення провадження, свідчить про намагання затягнути розгляд справи.
Перебування ОСОБА_1 на військовій службі не перешкоджає останньому надати свої пояснення, у тому числі у письмовому вигляді, будь яким зручним для нього способом, передбаченим законодавством України. 
Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на правову допомогу, однак ОСОБА_1 таким правом не скористався.
З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі.
Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчинені адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду
міста Києва          О.І. Вовк