1	Справа № 335/2245/26  3/335/702/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року         м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В. розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ 
Згідно з протоколом ЕПР1 №600169 від 25.02.2026 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 25.02.2026 року о 00-15 годині в м. Запоріжжя вул. Незалежної України, 37 керував авто Lexus ES300 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drаger 7510 на місці зупинки ТЗ, на що водій відповів згодою. Тест 112, результат 1,86 проміле, водій з результатом не згоден. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній відповів відмовою на місці зупинки ТЗ, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КПАП України.
ОСОБА_1 свою вину не визнає, вважає, що протокол серії ЕПР1 № 600169 від 25.02.2026 року складений незаконно. 
Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення – ЕПР1 № 600169 від 25.02.2026 року, в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Захисник ОСОБА_1  – адвокат Мухін А.А. зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, не доведений належними доказами, і його пояснення про те, що при складанні протоколу були допущені істотні порушення, які унеможливлюють притягнення його до відповідальності не були спростовані матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Щодо ОСОБА_1 не була застосована належна процедура огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, було порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, що робить результати огляду незаконними (ч. 5 ст. 266 КпАП України). Враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Вислухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600169 від 25.02.2026 року, кваліфіковані дії водія ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, за ознакою відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР України.
Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт належного документування відмови від проведення огляду на стан сп`яніння.
Як слідує із протоколу, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки ТЗ, свідки відсутні – велась безперервна відеофіксація.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Проте слід зазначити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду. 
Так, відповідно до п.п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015N? 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за N?1413/27858 (Інструкція 1452/735), огляд на стан сп?яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також згідно з п.21 розділу III Інструкції N?1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
З огляду на вимоги вищевказаних Положення та Інструкції, а також ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП особа, відносно якої проводиться огляд, має отримати повну інформацію щодо порядку проведення вище вказаного огляду та наслідків проходження або відмови (зокрема, можливості пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів або у медичній установі, у разі незгоди пройти огляд на місці зупинки та право пройти огляд у медичній установі). Не маючи відповідної інформації, особа позбавлена можливості діяти у спосіб, що може підтвердити відсутність правопорушення, тобто фактично порушення процедури проведення огляду є порушенням права на захист, що в свою чергу тягне недопустимість зібраних з порушенням такого права доказів (п.3 ч.2 ст.87 КПК України).
В той же час, згідно із дослідженим в судовому засідання відеозапису з нагрудної камери № 474532, час запису 25.02.2026 працівник УПП об 00:27:42 оголошує ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгера. ОСОБА_1 відповідає відмовою, на що поліцейський питає «чому»? чи розумієте наслідки? по п.2,5 ви зобов`язані пройти огляд на вимогу». В той же час працівником УПП не було роз`яснено повну процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та складання адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП у випадку позитивного тесту Драгер.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600169 від 25.02.2026 року, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drаger 7510 на місці зупинки ТЗ, на що водій відповів згодою. Тест 112, результат 1,86 проміле, водій з результатом не згоден.
Згідно з п.п.5,6 розділу II Інструкції N?1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Як убачається з відеозапису суддею встановлено, що проведенні тесту за допомогою Drager Alkotest 7510 патрульним поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок застосування спеціального технічного засобу, зокрема: не було надано права вибору мундштука (трубки) для здійснення тесту (мундштук поліцейський обрав на власний вибір); про необхідність здійснення контрольного забору повітря для перевірки точності результатів проведеного тесту. Порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager Alkotest 7510 повністю підтверджується та узгоджується із відеозаписом з нагрудної камери № 474532, час запису 25.02.2026 об 00:29:00.
Згідно із роздруківкою газоаналізатора Drager Alkotest 7510 тест 112 проводився 25.02.2026 року о 00-31 за температури 14 градусів. В той же час, відповідно до архівних даних – температура повітря в цей день була не вище 0 градусів, тобто прилад невірно показував температуру, а тому дані зафіксовані цим приладом не можуть вважатися достовірними та належними доказами. 
Таким чином, з урахуванням того, що огляд на місці зупинки з допомогою газоаналізатору є попереднім та факультативним оглядом, з результатом якого водий і не був згоден, що підтверджується відеозаписом, відповідальність за відмову від огляду на стан сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачена лише у випадку такої відмови в медичному закладі при дотриманні належної процедури проведення огляду та отримання повної інформації щодо порядку проведення огляду та наслідків проходження або відмови, то вважаю, що в матеріалах справи не міститься належних та достатніх доказів проведення належної процедури огляду на стан сп`яніння та документування відмови від проходження.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що, оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".
Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) також визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: 3 порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо, є неналежними доказами.
Зазначені в матеріалах справи фактичні обставини є істотним порушенням встановленої законом (ч.3 ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп?яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП).
Таким чином, ч. 5 ст. 266 КпАП України прямо передбачено, що огляд на стан сп`яніння, проведений з порушеннями вимог даної статті - є недійсним.
Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, можна зробити висновок, що дана справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, зокрема при вирішення питання оцінки доказів, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій – важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.
В цьому контексті цілком обґрунтованими є покликання до понять належності, допустимості та взаємозв`язку доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Проте, наявні в матеріалах справи докази цим критеріям не відповідають, що виключає можливість притягнення до відповідальності особи на підставі цих доказів.
Згідно ч. 2 ст. 251 КпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, тобто працівника УПП. Враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, справа про адміністративні правопорушення відносно за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:         А.В. Воробйов