СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/1733/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
за участю представників:
від позивача (2-го апелянта) - Гончаренко В.В. - на підставі ордеру серії АХ №1261280 від 18.02.2026; 
від 1-го відповідача - не з`явився;
від 1-го відповідача - не з`явився; 
від 3-го відповідача (1-го апелянта) - Бардакова А.О. - на підставі ордеру серії №1357940 від 18.12.2025; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, с. Веселе (Смирнівська с/рада), (вх.№2756 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 (суддя Жигалкін І.П., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту - 04.12.2025) та на додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 (суддя Жигалкін І.П., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту - 08.12.2025) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", м. Первомайський Харківської області, (вх.№4Х) на додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", м. Первомайський Харківської області, 
до 1-го відповідача: Олексіївської сільської ради, с. Олексіївка Лозівського району Харківської області,
до 2-го відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків, 
до 3-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, с. Веселе (Смирнівська с/рада), 
про визнання протиправними дій та визнання недійсними та скасування торгів,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх. № 13873 від 11.06.2025) про:
- визнання протиправними дії Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70;
- визнання недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим 6324585500:15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID:LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70;
- визнання недійсним договір оренди землі від 14.05.2025, укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009);
- скасування Розпорядження про надання згоди на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000га, на підставі якого було розроблено відповідний Проект землеустрою та сформовано земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023;
- скасування Розпорядження про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023;
- скасування державної реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023;
08.07.2025 позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву про внесення змін в склад учасників справи (вх.№15952), а саме: залучення переможця електронних земельних торгів - ТОВ "Краєвид Агро" в якості співвідповідача, а не третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.07.2025 задоволено заяву позивача про внесення змін у склад учасників справи (вх.№ 15952 від 08.07.2025), залучено ТОВ "Краєвид Агро" в якості співвідповідача у справі № 922/1733/25.
24.07.2025 позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву (вх. №17147) про зміну предмету позову, в якій просив суд розглянути позовні вимоги в наступній редакції (з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, викладених в позовній заяві):
- визнати протиправними дії Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот №:44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсним договір оренди землі від 14.05.2025, укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023; 
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірна земельна ділянка площею 13,5000га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 фактично входить в межі земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491га. 
Проте, в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна технічна помилка згідно якої площа земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 становить 15,9502 га та наявна інша протиправно зареєстрована земельна ділянка, яка фактично є частиною земельної ділянки площею 29,7491га, кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, продаж права оренди якої було виставлено на аукціон. 
Позивач наголошував на тому, що земельну ділянку з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га було набуто ним в строкове платне користування на законних підставах на підставі договору оренди від 21.02.2014 строком на 49 років, яку останній обробляє з 2014 року, та відповідно існує об`єктивна необхідність внести відповідні зміни щодо площі земельної ділянки у документах державної реєстрації.
Однак, вчинення відповідних дій є неможливим через протиправну наявність в межах орендованої земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 іншої земельної ділянки з окремим кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, сформованої через протиправну реєстрацію та без врахування чинних прав ТОВ "-Квадро-", що унеможливлює приведення реєстраційної інформації у відповідність та реалізацію законного права користування. 
У відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Харківської області 27.08.2025 3-ий відповідач - ТОВ "Краєвид Агро" просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у випадку встановлення судом порушення прав та інтересів позивача застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023. Крім того, відповідач просив суд застосувати до позивача заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами у вигляді штрафу.
Рішенням господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 позов задоволено частково; визнано недійсними земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; визнано недійсним договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023; стягнуто з Олексіївської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" судовий збір у розмірі 3028,00грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" судовий збір у розмірі 3028,00грн.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 1, 2, 22, 23, 135, 137, 138 Земельного кодексу України, статей 1, 3, 13, 14, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі" мотивовані тим, що 21.02.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ТОВ “-Квадро-” було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів) на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області саме загальною площею 29,7491га (кадастровий № 6324585500:15:000:0025), строком на 49 років. 
При цьому, 07.03.2014 за актом приймання-передачі було передано земельну ділянку (кадастровий № 6324585500:15:000:0025) загальною площею 29,7491 га в користування ТОВ “-Квадро-”, що також встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 у справі №9056/12/2070.
На підставі наявних в матеріалах доказів, а саме: договору оренди землі від 21.02.2014, схеми розташування земельних ділянок в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, ситуаційної схеми експлікації земель в межах плану, акту погодження та закріплення меж земельної ділянки суб`єкта права користування з суміжними земельними ділянками, що розташовані в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області від 07.03.2014, акту приймання-передачі від 07.03.2014 земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 21.02.2014, листа Відділу №3 Управління у Лозівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №83/433-21 від 17.08.2021, листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №11-20-14-8839/0/19-19 від 05.11.2019, суд дійшов висновку про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, яка є предметом оспорюваного аукціону фактично входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га.
Отже, 1-ий відповідач - Олексіївська сільська рада, як організатор аукціону, після отримання від ТОВ “-Квадро-” листа № 2803/25 від 28.03.2025 з проханням вчинити належні та законні дії зі скасування/відміни аукціону мала у відповідності до ч. 3 ст. 138 Земельного кодексу України скасувати земельні торги у зв`язку із необхідністю внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку.
З урахуванням наведеного, та керуючись приписами статей 15,16, 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 135, 152 Земельного кодексу України суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсними земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70, з огляду на те, що укладання оспорюваного договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 порушує право користування позивача вказаною земельною ділянкою, оскільки остання знаходиться в його строковому платному користуванні відповідно до договору оренди землі від 21.02.2014 та про визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025, укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "КРАЄВИД АГРО" щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
Також, судом було зазначено про те, що обраний позивачем способів захисту щодо визнання протиправними дій Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 не відповідає законодавчому формулюванню частини 2 пункту 10 статті 16 Цивільного кодексу України, оскільки визнання недійсними та скасування земельних торгів, як спосіб захисту, є лише лінгвістично різними, проте однаковими за змістом.
Крім того, судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам визначеним в частині 13 статті 79-1 Земельного кодексу України.
Господарським судом першої інстанції також було відмовлено в задоволенні заяви 3-го відповідача - ТОВ "Краєвид Агро" про сплив позовної давності для звернення позивача з вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, з тих підстав, що 30.01.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", згідно якого пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено у наступній редакції: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Враховуючи, що про наявність помилки в Державному земельному кадастрі в частині визначення площі земельної ділянки за кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 - 15,9502 га та наявності іншої земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га позивач дізнався у 2018 році, а доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності для звернення до суду не сплив.

26.11.2025 3-им відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" подано до господарського суду заяву (вх. № 27474) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1733/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 65000,00 грн.
Додатковим рішенням господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 частково задоволено заяву (вх.№27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00грн.; решту суми судових витрат на професійну правничу допомогу покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро".
Господарський суд першої інстанції зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів і судових засідань, тривалість розгляду справи, виходячи з наведених критеріїв їх оцінки, зазначив про те, що заявлена до стягнення 3-им відповідачем з позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в сумі 65000,00 грн. при розгляді даної справи, не відповідає відповідним критеріям, оскільки не є співмірною зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою в суді та ціною позову, а їх відшкодування матиме надмірний характер.
Таким чином, дослідивши надані 3-им відповідачем докази та заперечення позивача, враховуючи рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником 3-го відповідача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, місцевий господарський суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь 3-го відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" з рішенням та з додатковим рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
- скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 в частині часткового задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю; 
- в іншій частині резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 залишити без змін; 
- змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 в частині розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 та заяви про застосування строків позовної давності, в редакції мотивів цієї апеляційної скарги.
- з урахуванням результатів розгляду апеляційної скарги змінити розподіл судових витрат по справі - а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 130000,00 грн., понесені в суді першої інстанції.
- у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги щодо часткового скасування рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 - додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2025 у справі № 922/1733/25 скасувати в частині часткової відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення судових витрат та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 65000,00 грн., понесені в суді першої інстанції; 
- судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" по цій справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", в тому числі ті, що понесені в суді апеляційної інстанції - судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 100000,00 грн., понесені в суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що що категорично не погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог та в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації, та вважає його таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування обставин та за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Скаржник звертає увагу суду на те, що позивач звернувся до суду за захистом свого права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2014, підстава реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 21.02.2014, площа земельної ділянки 15,9502 га.
Позивач стверджував, що фактична площа земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, складає не 15,9502 га (як зазначено в даних Державного земельного кадастру та ДРРП), а нібито 29,7491 га, як зазначено в тексті договору оренди землі від 21.02.2014.
Крім того, позивач зазначав, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, право оренди на яку набуло ТОВ “Краєвид Агро” через аукціон, нібито входить в межі земельної ділянки 6324585500:15:000:0025, і в Державному земельному кадастрі нібито наявні технічні помилки щодо площі.
Однак, під час розгляду справи було встановлено, що право оренди позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку 6324585500:15:000:0025 за площею саме 15,9502 га. На момент укладання договору оренди землі від 21.02.2014, земельної ділянки 6324585500:15:000:0025 за площею 29,7491 га не існувало, а тому вона не могла бути предметом договору оренди.
При цьому, державна реєстрація в ДЗК земельної ділянки 6324585500:15:000:0023 (15.07.2013) відбулася раніше, ніж державна реєстрація в ДЗК земельної ділянки 6324585500:15:000:0025 (27.11.2013) і раніше, ніж укладання договору оренди землі від 21.02.2014.
За приписами Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, отже місцевий господарський суд в рамках наявного предмету позову не міг встановити наявність у позивача прав користування на площу більшу, аніж вказана в ДРРП. Крім того, вимог про визнання за позивачем права користування чи витребування іншої земельної ділянки (6324585500:15:000:0023) останній не заявляв.
В свою чергу, договір оренди не є документом, що підтверджує характеристики земельної ділянки - характеристики земельної ділянки містяться у Державному земельному кадастрі, за даними якого станом на дату укладення договору оренди землі від 21.02.2014 та на момент розгляду справи площа земельної ділянки 6324585500:15:000:0025 складає 15,9502 га.
Отже, для захисту своїх нібито порушених прав позивач в першу чергу мав підтвердити наявність таких прав щодо земельної ділянки 6324585500:15:000:0025 саме площею 29,7491 га та/або щодо земельної ділянки 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, однак позивач заявив вимоги лише про визнання недійсними земельних торгів і договору оренди землі та про скасування державної реєстрації іншої земельної ділянки - 6324585500:15:000:0023.
Таким чином, зважаючи на заявлені позовні вимоги, позивач мав довести підстави для визнання недійсними результатів торгів та договору оренди землі, укладеного за результатом проведення земельних торгів - тобто довести факти порушення процедури проведення таких торгів та порушення його прав та інтересів.

Щодо позовних вимог ТОВ "-Квадро-" про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, апелянт зазначає, що погоджується з висновками місцевого господарського суду про обрання позивачем неналежного способу захисту прав, а також погоджується з висновком про те, що позивачем не доведено факту проведення державної реєстрації земельної ділянки 6324585500:15:000:0023 з порушенням вимог законодавства.
Однак, на думку скаржника висновки суду про те, що "земельна ділянка площею 13,5000 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 фактично входить в межі земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га, яка є предметом договору оренди землі від 21.02.2014".
Отже, за наведених обставин, апелянт вважає, що відповідний висновок суду має бути виключений з мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Окрім викладеного, апелянт звертає увагу суду на те, що господарським судом першої інстанції було надано правову оцінку заяві Товариства з обмеженою відповідальністю “Краєвид Агро” про сплив позовної давності для звернення з вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
Проте, суд взагалі не мав розглядати таку заяву, адже дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Крім того, на переконання скаржника, суд порушив вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не вжив заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем.

Також, апелянт не погоджується з додатковим рішенням суду в частині покладення решти витрат на правничу допомогу на ТОВ “Краєвид Агро” у зв`язку із порушенням судом норм процесуального права та невірною оцінкою співмірності заявлених витрат.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" на рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25; встановлено позивачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 04.02.2026 о 14:00 годині.
27.01.2026 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1129), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 залишити без змін, додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Краєвид Агро" про стягнення правничої допомоги в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" з додатковим рішенням місцевого господарського суду також не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Краєвид Агро" про стягнення з ТОВ "-Квадро-" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні додаткового рішення господарський суд всупереч вимогам статей 74, 76 ГПК України безпідставно прийняв подані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не встановивши, чи підтверджують вони фактичний обсяг наданих послуг, їх необхідність та зв`язок з розглядом саме цієї справи.
Скаржник звертає увагу суду на належність та допустимість доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував висновок про понесення ТОВ "Краєвид Агро" витрат на професійну правничу допомогу.
Так, на підтвердження заявлених витрат відповідачем було подано в тому числі договір № 39/2025 консультування та надання правничої допомоги укладений 01.07.2025, а також платіжну інструкцію № KAO#5542 від 08.07.2025 на суму 60000,00 грн.
Проте, вказане платіжне доручення не може вважатись належним та допустимим доказом оплати правничої допомоги саме за договором № 39/2025 від 01.07.2025, оскільки з його змісту неможливо ідентифікувати, за яким саме договором здійснено оплату.
За наведених обставин подані відповідачем договір та платіжне доручення в їх сукупності не доводять факту понесення витрат на правничу допомогу саме у справі
№922/1733/25, а відтак не можуть бути покладені судом в основу додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо документів поданих відповідачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, а саме акту надання послуг № 93 від 25.11.2025, а також деталізованого звіту щодо наданих послуг за договором консультування та надання правничої допомоги № 39/2025 від 01.07.2025, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 130000,00 грн., скаржник зазначає, що з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, зазначені документи не підтверджують фактичного понесення судових витрат та не можуть бути враховані судом з огляду на те, що зазначений акт є лише документом, який фіксує заявлений сторонами обсяг робіт, але сам по собі не підтверджує факту оплати та не свідчить про реальне понесення витрат. 
Аналогічний характер має й деталізований звіт, який містить перелік процесуальних дій, дат та вартості, однак складений виконавцем правничої допомоги в односторонньому порядку та не супроводжується жодними первинними фінансовими документами.
Станом на момент подання цих документів до матеріалів справи відсутні та суду не були надані будь-які належні та допустимі докази фактичної оплати послуг, а саме: платіжні доручення з відмітками банку, квитанції, банківські виписки або інші документи бухгалтерського обліку, які б підтверджували сплату ТОВ "Краєвид Агро" суми 130000,00 грн. за Актом надання послуг № 93 від 25.11.2025.

Апелянт також зазначає, що до складу заявлених витрат відповідачем було включено вартість "участі у судових засіданнях", які фактично не проводились, що прямо зазначено в самому деталізованому звіті. Йдеться про судові засідання, які були призначені, однак не відбулися з об`єктивних причин (повітряні тривоги, відсутність електропостачання тощо).
Навіть за умови прибуття представника до суду, сам по собі факт очікування або перебування у приміщенні суду без проведення судового засідання не є участю у судовому засіданні в процесуальному розумінні та не може оплачуватись за ставками, еквівалентними повноцінному розгляду справи по суті.
Фактична відсутність судового засідання унеможливлює здійснення адвокатом процесуальних дій, які за своєю суттю становлять професійну правничу допомогу, а саме: надання усних пояснень суду, заявлення клопотань, участь у дослідженні доказів, реагування на доводи інших учасників процесу. За таких обставин участь у судовому засіданні, яке не відбулось, не є наданням правничої допомоги у розумінні статей 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та статті 126 ГПК України.
Таким чином, подані відповідачем акт надання послуг № 93 від 25.11.2025 та деталізований звіт не підтверджують фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, містять включення до вартості послуг дій, які фактично не здійснювалися, та не відповідають вимогам належності, допустимості та достатності доказів.
За наведених обставин відсутні правові підстави для врахування заявлених витрат на професійну правничу допомогу та їх покладення на іншу сторону у справі № 922/1733/25.

Окрім викладеного, апелянт також зазначає, що судом також було невірно застосовано положення статей 123, 126 та 129 ГПК України, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат не було перевірено співмірність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. зі складністю справи, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, кількістю судових засідань та характером процесуальних дій.
Такий підхід суперечить завданню господарського судочинства та практиці Верховного Суду, згідно з якою суд має право та обов`язок зменшувати розмір заявлених витрат у разі їх явної неспівмірності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25; встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 04.02.2026 о 16:30год.
30.01.2026 3-им відповідачем - ТОВ "Краєвид Агро" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ "-Квадро-" (вх.№1269), в якій просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 в частині часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення витрат на правову допомогу залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду; оголошено в судовому засіданні перерву до 18.02.2026 о 13:45 годині
17.02.2026 позивачем подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№1961).

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 18.02.2026 представник 1-го апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 в частині часткового задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю; 
- в іншій частині резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 залишити без змін; 
- змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 в частині розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 та заяви про застосування строків позовної давності, в редакції мотивів цієї апеляційної скарги.
- з урахуванням результатів розгляду апеляційної скарги змінити розподіл судових витрат по справі - а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 130000,00грн., понесені в суді першої інстанції.
- у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги щодо часткового скасування рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/1733/25 - додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2025 у справі № 922/1733/25 скасувати в частині часткової відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення судових витрат та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 65000,00 грн., понесені в суді першої інстанції; 
- судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" по цій справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", в тому числі ті, що понесені в суді апеляційної інстанції - судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 100000,00 грн., понесені в суді апеляційної інстанції.
Також представник 1-го апелянта заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 в частині часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про стягнення витрат на правову допомогу залишити без змін.

Представник 2-го апелянта підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Краєвид Агро" про стягнення з ТОВ "-Квадро-" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.
Крім того, представник 2-го апелянта заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", просив відмовити в її заколенні.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" зазначав, що з інформації на сайті https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-20250313-36331/ йому стало відомо про здійснення Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ: 44377675) (замовник) виставлення лоту №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753clcf276ec7d70 - продаж права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га для ведення фермерського господарства, що розташована за адресою: Харківська область Лозівський район на території Олексіївської сільської ради за межами села Одрадове. 
Проте, як стверджував позивач, зазначений лот - земельна ділянка кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 - фактично та юридично знаходиться у користуванні позивача, що підтверджується наступними обставинами.
Так, відповідно до абзацу 2 пункту 1 розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 26.04.2007 № 255 "Про надання згоди ТОВ "-Квадро-" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності з метою надання їх в оренду в межах Суданської, Михайлівської, Верхньобишкинської, Одрадівської, Картамиської, Єфремівської, Дмитрівської сільських рад та проведення нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок" надано згоду ТОВ "-Квадро-" на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду терміном на 50 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Михайлівської сільської ради- одинадцять земельних ділянок зангальгою площею 368,8га (ріллі) (земельні ділянки площею 12,3 га, 42,3га, 29,7 га, 47,6 га, 10,00 га, 48,8 га, 3,3 га, 49,3 га, 72,2 га, 35,0 га, 18,3 га) (т.1 а.с.144)
Розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 13.10.2010 № 406 було затверджено Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ТОВ "-Квадро-" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення (землі запасу та резервного фонду), розташованих за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради (пункт 1 Розпорядження).
Відповідно до пункту 2 вказаного Розпорядження надано в оренду ТОВ "-Квадро"
земельні ділянки державної власності загальною площею 388,7512 га (16,7873 га, 29,7491 га, 65,10 га, 9,6817 га, 15,1024 га, 48,0007 га, 49,2721 га, 30,4510 га, 41,9977 га, 15,0025 га) для ведення товарного сільськогосподарського товариства (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення), які розташовані за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради (т.1 а.с.143).

Судовою колегією також встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа №9056/12/2070 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсними розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії.
Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" просило суд:
- визнати недійсними розпорядження голови Первомайської районної державної адміністрації № 264 від 12.08.2011, № 265 від 12.08.2011, № 266 від 12.08.2011, № 267 від 12.08.2011, №269 від 15.08.2011, № 270 від 15.08.2011;
- в тому числі, зобов`язати Первомайську районну державну адміністрацію укласти із ТОВ “-Квадро-” договори оренди, терміном на 50 років, земельних ділянок державної власності, які розташовані за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради, загальною площею 388,7512 га (16,7873 га, 29,7491 га, 65,8046 га, 9,6817 га, 15,1024 га, 48,0007 га, 49,2721 га, 30,4510 га, 41,9977 га, 15,0028 га, 34,9999 га, 14,4390 га, 8,3574 га, 9,1055 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надано ТОВ “-Квадро-” в оренду розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Харківської області № 406 від 13.10.2010.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що головою Первомайської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 266 від 12.08.2011, № 267 від 12.08.2011, №269 від 15.08.2011, № 270 від 15.08.2011, якими визнано такими, що втратили чинність розпорядження №№ 406, 409, 414, 413 від 13.10.2010. Крім того, наприкінці квітня 2012 року позивачу стало відомо, що розпорядженнями №№ 264, 265 від 12.08.2011 відповідачем внесено зміни до розпоряджень № 255 від 26.04.2007, № 330 від 06.06.2007 та № 495 від 13.09.2007, шляхом виключення із розпоряджень зазначених вище земельних ділянок. Позивач наголошував, що розпорядження голови Первомайської райдержадміністрації №№ 264, 265, 266, 267, 269, 270 є незаконними, такими що прийнято відповідачем всупереч ст.19 Конституції України, поза межами повноважень, передбачених чинним законодавством України, що свідчить про наявність правових підстав для їх скасування.
За результатами розгляду вказаної справи №9056/12/2070, 27.09.2012 Харківським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову, залишену без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.01.2013 та Вищого адміністративного суду України від 16.07.2013 (т.1 а.с.224-226), якою частково задоволено адміністративний позов; визнано недійсними розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 12.08.2011 № 264, № 265, №266, №267, від 15.08.2011 №269, №270; зобов`язано Первомайську районну державну адміністрацію Харківської області вчинити дії щодо укладення з ТОВ "-Квадро-" договору оренди, терміном на 50 років, земельних ділянок державної власності, які розташовані за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради, загальною площею 388,7512 га (16,7873 га, 29,7491 га, 65,8046 га, 9,6817 га, 15,1024 га, 48,0007 га, 49,2721 га, 30,4510 га, 41,9977 га, 15,0028 га, 34,9999 га, 14,4390 га, 8,3574 га, 9,1055 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які надано ТОВ ”-Квадро-” в оренду розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Харківської області № 406 від 13.10.2010.
На виконання рішень суду та за результатами поданих документів, 21.02.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області (надалі - орендодавець) та ТОВ "-Квадро-" (надалі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів) на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області) площею 29,7491 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 строком на 49 років, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.24-29).
Додатками до договору оренди землі є наступні документи: схема розташування земельних ділянок в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області; ситуаційна схема, експлікація земель в межах плану; акт погодження та закріплення меж земельної ділянки суб`єкта права користування з суміжними земельними ділянками, що розташовані в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області від 07.03.2014; акт приймання-передачі від 07.03.2014 земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 21.02.2014; розрахунок розміру орендної плати на земельну ділянку державної власності. (т.1 а.с.21-37).
07.03.2014 за актом приймання-передачі передано земельну ділянку (кадастровий №6324585500:15:000:0025), загальною площею 29,7491 га сільськогосподарського призначення (ріллі) у користування ТОВ "-Квадро-" (т.1 а.с.35).
Таким чином, як зазначав позивач, з 2014 року та станом на день звернення з відповідним позовом вказана земельна ділянка заходиться в обробці ТОВ "-Квадро", за яку останній сплачує відповідні податки.

Проте, як стверджував позивач, в Державному земельному кадастрі наявна технічна помилка та визначено, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 становить 15,9502 га та наявна інша земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, продаж права оренди якої виставлено на аукціоні. 
Позивач зазначав, що з 2018 року вчиняє всі належні та можливі дії з виправлення вказаної невідповідності та відновлення законних прав та інтересів товариства.
Так, листом від 16.10.2018 ТОВ "-Квадро-" звернулось до Головного управління Держземагентства у Харківській області з вимогою про виправлення допущених помилок, а саме: просило внести зміни щодо площі, контурів та цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільською ради Первомайського району Харківської області площею 29, 7491 га (землі сільськогосподарського призначення рілля) та надати інформацію про виправлення технічних помилок зазначених вище у формі витягу з Державного земельного кадастру, щодо підтвердження виправлення помилок.
Листом від 12.11.2018 № 32-20-14-8286/0/19-18 Головне управління Держземагентства у Харківській області підтвердило наявність договору оренди земельної ділянки між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ТОВ "-Квадро-" з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га, проте у внесенні виправлень відмовив та зауважив, що вирішення питання щодо виправлення помилок відносно спірної земельної ділянки можливо виключно в судовому порядку.
Не погодившись з вказаною відмовою у внесенні виправлень, Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просило суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену в листі № 32-20-14-8286/0/19-18 від 12.11.2018, у виправленні помилки шляхом внесення змін щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області з 15,9502 га на 29,7491 га; 
- зобов`язати відповідача безоплатно виправити помилку шляхом внесення змін щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, а саме: змінити зазначену в Державному земельному кадастрі площу земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, з 15,9502 га на 29,7491 га;
- змінити зазначені в Державному земельному кадастрі контури земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, площею 29,7491 га; 
- змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, з 01 на А 01 01 (а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №520/2093/19, позов задоволено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82258172,https://reyestr.court.gov.ua/Review/83576140). 
Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №520/2093/19 задоволено касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області; скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №520/2093/19 та прийнято нове рішення, яким в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88655310).

В подальшому, з метою відновлення порушеного права та внесення змін до відповідних відомостей щодо зареєстрованої земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0025, а саме в частині її площі, яка становить 29,7491га, ТОВ "-Квадро-" листом вих. № 12-08/01 від 12.08.2021 звернулось до Управління у Лозівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про роз`яснення вказаного порядку внесення змін (т.1 а.с.18-19).
Листом №83/433-21 від 17.08.2021 Управлінням у Лозівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за результатами розгляду звернення було повідомлено ТОВ "-Квадро-" про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 15,9502 га внесена до Державного земельного кадастру на підставі документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, виконаної ТОВ "Ліс-Інформ".
Земельна ділянка площею 29,7491 га в Державному земельному кадастрі не обліковується.
Змінити площу та контури земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 не вбачається можливим через те, що відповідно до даних Державного земельного кадастру вищезазначена земельна ділянка межує із земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,0000 га, наданою в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 7 років (дата державної реєстрації речового права - 28.02.2017) (т.1 а.с.38-39).

У зв`язку із наведеними вище обставинами, ТОВ "-Квадро-" встановивши, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га є предметом аукціону, надіслав на адресу Олексіївської сільської ради лист № 2803/25 від 28.03.2025 з проханням вчинити належні та законні дії зі скасування/відміни аукціону за лотом №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753clcf276ec7d70 - продаж права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га для ведення фермерського господарства, що розташована за адресою: Харківська область Лозівський район на території Олексіївської сільської ради за межами села Одрадове (т.1 а.с.72-74).
Листом від 14.04.2025 № 03-34/1007 Олексіївською сільською радою було повідомлено ТОВ "-Квадро-" про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000га сформована як самостійна. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 30-ОТГ від 14.12.2020 "Про передачу земельних ділянок у комунальну власність", згідно з Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність передана Олексіївській сільській раді.
Виходячи з Відомостей з Державного реєстру речових прав, земельна ділянка станом на 14.04.2025 вільна від орендних відносин та правомірно виставлена на проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га за лотом №44377675/59 ID:LRE001-UA-20250313-36331 (т.1 а.с.14).

15.04.2025 було проведено земельні торги (у формі електронного аукціону), за результатами якого ТОВ “Краєвид Агро” було визначено переможцем земельних торгів щодо передачі в оренду земельної ділянки земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га відповідно до протоколу про результати земельних торгів №LRE001-UA-20250313-36331 від 22.04.2025, що підписаний організатором та переможцем (т.1 а.с.212-213).
У зв`язку із чим, ТОВ “-Квадро-” було повторно надіслано листи на адресу Олексіївської сільської ради з проханням вжити належні та законні дії зі скасування/відміни аукціону за лотом №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753clcf276ec7d70, в тому числі не допустити підписання договору за наслідком проведення аукціону (листи вих. 2504/25 від 25.04.2025, вих. 0805/25 від 08.05.2025 т.1 а.с.66-68, 69-71).
Разом з тим, за наслідком проведення оскаржуваних земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 Олексіївською сільською радою було укладено договір оренди з переможцем даних торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю “Краєвид Агро” (т.1 а.с.214-216). 

Вказані вище обставини, і стали підставою для звернення 19.05.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до господарського суду Харківської області з позовом до Олексіївської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 11.06.2025, від 24.07.2025 т.1 а.с.1-75,124-147, т.2 а.с.47-75), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсним договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023; 
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
Рішенням господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у даній справі позов задоволено частково, з підстав викладених вище (т.2 а.с.240-265).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі статтею 2 та частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства
Відповідно до частин 1-3 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
З аналізу вказаних правових норм випливає, що на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен встановити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як було зазначено вище, 19.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до господарського суду Харківської області з позовом до Олексіївської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 11.06.2025, від 24.07.2025 т.1 а.с.1-75,124-147, т.2 а.с.47-75), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70; 
- визнати недійсним договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023; 
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
Обґрунтовуючи підстави для задоволення позовних вимог позивач посилався на те, що спірна земельна ділянка площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 фактично входить в межі земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491га. 
Проте, в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна технічна помилка згідно якого площа земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 становить 15,9502 га та наявна інша протиправно зареєстрована земельна ділянка, яка фактично є частиною земельної ділянки площею 29,7491 га, кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, продаж права оренди якої було виставлено на аукціон. 
Позивач наголошував на тому, що земельну ділянку з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га було набуто ним в строкове платне користування на законних підставах на підставі договору оренди від 21.02.2014 строком на 49 років, яку останній обробляє з 2014 року, та відповідно існує об`єктивна необхідність внести відповідні зміни щодо площі земельної ділянки у документах державної реєстрації.
Однак, вчинення відповідних дій є неможливим через протиправну наявність в межах орендованої земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 іншої земельної ділянки з окремим кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, сформованої через протиправну реєстрацію та без врахування чинних прав ТОВ "КВАДРО-", що унеможливлює приведення реєстраційної інформації у відповідність та реалізацію законного права користування. 

Щодо позовних вимог про визнання недійсними та скасування земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70, судова колегія зазначає наступне.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).
За наслідками задоволення позову має відбуватися поновлення (захист) майнових прав позивача або ж його інтереси можуть бути реалізовані, внаслідок чого він здатний буде набути прав.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.04 2021 в справі № 910/10011/19.
У постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначено, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.
Велика Палата Верховного Суду в пункті 104 постанови від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 виснувала про те, що торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту.
Отже, саме по собі визнання недійсним рішення тендерного комітету про визначення переможця відкритих торгів, яке вже було реалізоване та вичерпало свою дію виконанням, не призведе до захисту інтересів держави і повернення отриманих на виконання договору коштів, а тому є неефективним способом захист порушеного права.
Отже, вимога позивача про визнання недійсними та скасування земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 є неефективним способом захисту порушеного права, а тому є підставою для відмови у її задоволенні.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ 04398519) з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 та про визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025, укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, судова колегія зазначає наступне.
Так, згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже, договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання договору недійсним суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним.
У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Тобто, в силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України, правомірність правочину презюмується.
Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту, а відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. 
Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. 
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).

У даній справі позивачем заявлено вимогу про визнати протиправними дії Олексіївської сільської ради з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70, а також визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025, укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, з посиланням на те, що спірна земельна ділянка фактично входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491га, яка була набута останнім в строкове платне користування на законних підставах на підставі договору оренди від 21.02.2014 строком на 49 років.
Проте, в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна технічна помилка згідно якого площа земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 становить 15,9502 га та наявна інша протиправно зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, яка фактично є частиною земельної ділянки площею 29,7491 га.
Разом з тим, позивач жодним чином не обґрунтовує наявність власного порушеного права та/або інтересу, які підлягають захисту, а зі змісту позовної заяви позивача вбачається, що жодні права та інтереси позивача наразі не порушені.
Базуючись на наявних у позивача припущеннях та міркуваннях, подана до господарського суду Харківської області позовна заява не направлена на відновлення порушеного права та/або інтересу позивача, жодної матеріальної шкоди йому не завдано, в той час як позивач лише ймовірно і бездоказово передбачає можливе порушення його право користування на об`єкти нерухомого майна, не доводячи реальність своїх побоювань.
При зверненні до господарського суду з позовом потрібно усвідомлювати, що завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують господарське судочинство для такого захисту.
Водночас Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.
Відповідно до статтей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Близький за змістом правовий висновок сформований у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).
Свобода договору, яка передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і свобода підприємницької діяльності, яка полягає у самостійному здійсненні без обмежень будь-якої підприємницької діяльність, не забороненої законом, є ключовими засадами цивільного права та господарського права, закріпленими у ст.ст.3, 6, 627 Цивільного кодексу України, ст.ст.6, 43 Господарського кодексу України. Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації (висновок наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).
Отже, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.
Водночас у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 міститься висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Таким чином, у господарському провадженні особами здійснюється реалізація права на захист їх цивільних прав за допомогою способів захисту.
Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення. 
Крім того, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. 
При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19). Також у перелічених постановах Верховного Суду відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства (правові висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 29.08.2023 по справі №910/5958/20).
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В той же час, суду не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували та беззаперечно доводили наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача у справі, які підлягали б захисту.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до абзацу 2 пункту 1 розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 26.04.2007 № 255 "Про надання згоди ТОВ "-Квадро-" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності з метою надання їх в оренду в межах Суданської, Михайлівської, Верхньобишкинської, Одрадівської, Картамиської, Єфремівської, Дмитрівської сільських рад та проведення нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок" ТОВ "-Квадро-" було надано згоду на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду терміном на 50 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Михайлівської сільської ради- одинадцять земельних ділянок зангальгою площею 368,8га (ріллі) (земельні ділянки площею 12,3 га, 42,3 га, 29,7 га, 47,6 га, 10,00 га, 48,8 га, 3,3 га, 49,3 га, 72,2 га, 35,0 га, 18,3 га) (т.1 а.с.144)
Розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 13.10.2010 № 406 було затверджено Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ТОВ "-Квадро-" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення (землі запасу та резервного фонду), розташованих за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради (пункт 1 Розпорядження).
Відповідно до пункту 2 вказаного Розпорядження надано в оренду ТОВ "-Квадро"
земельні ділянки державної власності загальною площею 388,7512га (16,7873га, 29,7491 га, 65,10 га, 9,6817 га, 15,1024 га, 48,0007 га, 49,2721 га, 30,4510 га, 41,9977 га, 15,0025 га) для ведення товарного сільськогосподарського товариства (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення), які розташовані за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради (т.1 а.с.143).
На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 у справі №9056/12/2070, залишеної без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.01.2013 та Вищого адміністративного суду України від 16.07.2013 (т.1 а.с.224-226), та за результатами поданих документів, 21.02.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області (надалі - орендодавець) та ТОВ "-Квадро-" (надалі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів) на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області) площею 29,7491 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 строком на 49 років, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.24-29).
Додатками до договору оренди землі є наступні документи: схема розташування земельних ділянок в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області; ситуаційна схема, експлікація земель в межах плану; акт погодження та закріплення меж земельної ділянки суб`єкта права користування з суміжними земельними ділянками, що розташовані в межах Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області від 07.03.2014; акт приймання-передачі від 07.03.2014 земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 21.02.2014; розрахунок розміру орендної плати на земельну ділянку державної власності. (т.1 а.с.21-37).
При ухваленні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вказані вище документи є належними доказами на підтвердження тих обставин, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, яка є предметом оспорюваного аукціону фактично входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га.

Проте, колегія суддів вважає вказані висновки суду передчасними, з огляду на те, що відповідно до приписів статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Крім того, статтею 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Аналогічні положення закріплено в статті 125 Земельного кодексу України, якою визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2025 № 434174306, 05.03.2014 Державним реєстратором Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області на підставі договору оренди землі від 21.02.2014, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області (орендодавець) та ТОВ "-КВАДРО-" (орендар) було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025. Площа земельної ділянки становить 15,9502 га (т.1 а.с.223).

Крім того, судова колегія враховує відомості викладені в листі Управління у Лозівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.08.2021 №83/433-21, в якому зазначено про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 15,9502 га внесена до Державного земельного кадастру 27.11.2013 на підставі документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, виконаної ТОВ "Ліс-Інформ".
Земельна ділянка площею 29,7491 га в Державному земельному кадастрі не обліковується.
Змінити площу та контури земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 не вбачається можливим через те, що відповідно до даних Державного земельного кадастру вищезазначена земельна ділянка межує із земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,0000 га, наданою в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства строком на 7 років (дата державної реєстрації речового права - 28.02.2017) (т.1 а.с.38-39).
З аналізу вказаних вище правових норм випливає, а також наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що земельна ділянка, яка була передана позивачу в строкове платне користування на підставі договору оренди землі від 21.02.2014 з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, є сформованою з 27.11.2013, відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру. При цьому, площа та межі земельної ділянки визначені саме в розмірі 15,9502 га.
Отже, з 05.03.2014 позивач набув право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 саме в розмірі 15,9502 га. 
Доказів на підтвердження тих обставин, що земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га, яка є предметом оспорюваного аукціону фактично входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 площею 29,7491 га матеріали справи не містять.

Крім того, судова колегія враховує, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа №520/2093/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про:
- визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену в листі № 32-20-14-8286/0/19-18 від 12.11.2018, у виправленні помилки шляхом внесення змін щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області з 15,9502 га на 29,7491 га; 
-зобов`язати відповідача безоплатно виправити помилку шляхом внесення змін щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, а саме: змінити зазначену в Державному земельному кадастрі площу земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, з 15,9502 га на 29,7491 га;
- змінити зазначені в Державному земельному кадастрі контури земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, площею 29,7491 га; 
- змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, розташованої на території Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області, з 01 на А 01 01 (а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №520/2093/19, позов задоволено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82258172,https://reyestr.court.gov.ua/Review/83576140). 
Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №520/2093/19 задоволено касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області; скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №520/2093/19 та прийнято нове рішення, яким в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88655310).
В постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №520/2093/19 судом касаційної інстанції було встановлено наступне:
"Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відомості про земельну ділянку з площею 15,9502 га з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 зареєстровані в 2013 році у Державному земельному кадастрі шляхом перенесення даних з Поземельної книги, внесених на підставі технічної документації 2013 року із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, де вказано площу 15,9502 га.
Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.
Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.
Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі.
Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї (ч.ч. 1-5 ст.25 Закону).
При відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки) (ч.1 ст.26 Закону).
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених Земельним кодексом України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Відомості вносяться одночасно до документів Державного земельного кадастру у текстовій та графічній формі. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою. Внесені відомості зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно.
З аналізу наведених норм вбачається, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування певної земельної ділянки.
У даному випадку матеріали справи містять суперечливі документи щодо спірної земельної ділянки, в тому числі технічну документацію та відомості Поземельної книги 2013 року на площу 15,9502 га та технічну документацію 2009 року, судові рішення, договір оренди на земельну ділянку площею 29,7491 га.
З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадро-" помилково вважає, що зазначення в Державному земельному кадастрі відомості щодо площі, конфігурації та цільового призначення є помилкою".
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, в межах справи №520/2093/19 було встановлено, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" про наявність технічної помилки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 в розмірі 15,9502га та наявності іншої протиправно зареєстрованої земельної ділянки, яка фактично є частиною земельної ділянки площею 29,7491 га, кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га є безпідставними.
Таким чином, обставини відсутності "технічної помилки" в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025 в розмірі 15,9502 га, яка перебуває в оренді позивача - ТОВ "-Квадро-" на підставі договору оренди землі від 21.02.2014, не підлягають додатковому доказуванню в межах даної справи.

Крім того, судова колегія враховує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.03.2025 №417685302 земельна ділянка з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000га сформована як самостійний об`єкт цивільного права (т.1 а.с.210).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 30-ОТГ від 14.12.2020 "Про передачу земельних ділянок у комунальну власність", згідно з Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність передана Олексіївській сільській раді.
Рішенням XLVII сесії Олексіївської сільської ради VIII скликання 24.10.2024 № 4083 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності" (в редакції рішення LIII сесії Олексіївської сільської ради VIII скликання 20.02.2025 № 4302) сільська рада вирішила провести земельні торги з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності площею 13,5000 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 розташованої за межами населеного пункту с. Михайлівки на території Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області (т.1 а.с.191-198).
У системі PROZORRO.ПРОДАЖІ Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради (код ЄДРПОУ: 44377675) (замовник) було виставлено лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753clcf276ec7d70 - продаж права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га для ведення фермерського господарства, що розташована за адресою: Харківська область Лозівський район на території Олексіївської сільської ради за межами села Одрадове. 
15.04.2025 було проведено земельні торги (у формі електронного аукціону), за результатами якого ТОВ “Краєвид Агро” було визначено переможцем земельних торгів щодо передачі в оренду земельної ділянки земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га відповідно до протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-20250313-36331 від 22.04.2025, що підписаний організатором та переможцем (т.1 а.с.212-213).
Отже, виходячи з відомостей з Державного реєстру речових прав, земельна ділянка станом на 14.04.2025 була вільна від орендних відносин та правомірно виставлена 1-им відповідачем - Олексіївською сільською радою на проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 площею 13,5000 га за лотом № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331.

Колегія суддів зауважує, що позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).
Проте, позивачем не було надано ані до місцевого господарського суду ані до апеляційного господарського суду жодних належних та достовірних доказів на підтвердження тих обставин, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 6324585500:15:000:0025, яка була набута ним в строкове платне користування на підставі договору оренди від 21.02.2014 становить саме 29,7491 га, як і не надано доказів на підтвердження тих обставин, що спірна земельна ділянка площею 13,5000 га і кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 фактично входить в межі вищевказаної земельної ділянки.
Отже, господарським судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, не було враховано вищевказаних обставин відносно того, що матеріали справи містять суперечливі документи щодо земельної ділянки 6324585500:15:000:0025, а також обставини встановлені Верховним Судом у постанові від 08.04.2020 у справі №520/2093/19 відносно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадро-" помилково вважає, що зазначення в Державному земельному кадастрі відомості щодо площі, конфігурації та цільового призначення є технічною помилкою, та як наслідок розглянуто та задоволено вимогу позивача про визнання недійсним укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" договору оренди землі від 14.05.2025 щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
З урахуванням наведеного вище, судом апеляційної інстанції не встановлено, а позивачем не доведено суду наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу у справі, які підлягали б захисту, а також існування підстав для визнання недійсним укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" договору оренди землі від 14.05.2025 щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що допущені місцевого господарським судом порушення матеріального права є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині визнання недійсним укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро" договору оренди землі від 14.05.2025 щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023 та прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, та як наслідок відмови в задоволенні вимоги 
про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, як похідної.

Щодо заяви 3-го відповідача - ТОВ "Краєвид Агро" про застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, викладеної у відзиві на позовну заяву (т.2 а.с.132-139), судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України ).
В силу приписів частини 1, пункту 8 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. 
Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).
Нормами частин 3-5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме забезпечувати юридичну визначеність та остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Отже, застосування інституту позовної давності є одним з інструментів, який забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності, тому, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд має повно з`ясувати усі обставини, пов`язані з фактом обізнаності та об`єктивної можливості особи бути обізнаною щодо порушення її прав та законних інтересів, ретельно перевірити доводи учасників справи у цій частині, дослідити та надати належну оцінку наданим ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень доказів, чого проте у наведеному випадку судом апеляційної інстанції зроблено не було.
Колегія суддів зазначає, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 927/1687/23, від 12.03.2024 у справі № 914/106/22, від 05.12.2023 у справі № 910/2094/21, від 30.06.2022 у справі № 922/2960/17.
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в позові з підстав його необґрунтованості, тому клопотання 3-го відповідача про застосування строку позовної давності не розглядається.

Щодо викладеної 3-им відповідачем - ТОВ "Краєвид Агро" у відзиві на позовну заяву поданому до місцевого господарського суду заяви про зловживання позивачем процесуальними правами (т.2 а.с.132-139), судова колегія зазначає наступне. 
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Виходячи з положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають добросовісно користуватись процесуальними правами, враховуючи завдання та основні засади господарського судочинства, визначені статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.
Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства,: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Водночас, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи.
Слід зазначити, що подання заяв та клопотань, доказів, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, є безумовним правом учасників справи.
Апелянт вважає, що ТОВ “-Квадро-” під час розгляду справи місцевим господарським судом зловживало процесуальними правами, оскільки неодноразово подавало заяви про зміну предмету позову, заяви про зміну складу учасників справи; надавало нові докази, які не були подані разом із позовною заявою, подавало адвокатські запити вже під час розгляду справи щодо обставин справи, які мали б бути з`ясовані ще до звернення до суду. 
Судова колегія зауважує, що зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків.
Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14).
Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.
Відповідно до статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Заходами процесуального примусу, згідно зі статтею 132 Господарського процесуального кодексу України є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.
Положеннями частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (частина 3 статті 135 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів зазначає, що дії позивача щодо звернення з заявами про зміну предмету позову та про зміну складу учасників справи, як і звернення з клопотаннями про долучення доказів, подання адвокатських запитів не можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами, адже відповідні дії вказують лише на здійснення позивачем права на звернення до суду з позовом. Звертаючись до суду, ТОВ “-Квадро-” мало намір захистити свої права в судовому порядку.
Крім того, судова колегія зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами та постановлення ухвали про стягнення в доход державного бюджету з відповідної особи штрафу позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо не доведення 3-им відповідачем обставин вчинення позивачем дій, які б могли бути розцінені судом як зловживання процесуальними правами, у зв`язку із чим, підстави для задоволення заяви ТОВ "Краєвид Агро", викладеної у відзиві на позовну заяву, про зловживання позивачем процесуальними правами.

Щодо додаткового рішення Харківської області 03.12.2025 у даній справі, яким було частково задоволено заяву (вх.№27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00грн.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.11.2025 3-им відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" подано до господарського суду заяву (вх. № 27474) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1733/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 65000,00 грн. (т.3 а.с.1-19).
Таким чином, з заявою про покладення на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" судових витрат на професійну правничу допомогу в господарському суді першої інстанції та доказами їх понесення позивач звернувся в межах процесуального строку встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Матеріалами справи підтверджується, що правовідносини між 3-им відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (надалі - клієнт) та Адвокатським бюро "Оріщенко" (надалі - адвокатське бюро) під час розгляду справи місцевим господарським судом підтверджуються договором про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 №38/2025 (надалі - договір т.3 а.с.8-9), відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокатське бюро прийняло доручення щодо надання клієнту усіх видів правничої допомоги, передбаченої Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при здійсненні представництва інтересів клієнта та його захисту в будь-яких державних та недержавних установах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах та організаціях будь-якої форми власності, судах України, що стосуватимуться захисту прав та інтересів клієнта у справі №922/1733/25 за позовною заявою ТОВ “-Квадро-” про визнання протиправними дій Олексіївської сільської ради з проведення земельних торгів, визнання недійсними та скасування земельних торгів, визнання недійсним Договору оренди землі, скасування розпоряджень, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, а також надання інших юридичних послуг та правничої допомоги, що будуть необхідні клієнту (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 2.7. договору, послуги з представництва інтересів клієнта в судах, правоохоронних та інших органах здійснюються адвокатським бюро особисто в особі адвоката-засновника адвокатського бюро, що має відповідне свідоцтво на право здійснення адвокатської діяльності, або адвокатів, що перебувають з адвокатським бюро в договірних відносинах.
Відповідно до пункту 3.1. договору, адвокатське бюро надає клієнту послуги з представництва його інтересів у господарській справі №922/1733/25, в якій клієнт є третьою особою, у суді першої інстанції, а також в судах інших інстанцій за окремою домовленістю сторін, а саме:
- ознайомлення з матеріалами господарської справи №922/1733/25, пошук релевантної судової практики, інформації щодо земельних ділянок, рішень органів державної влади та місцевого самоврядування;
- складання, підготовка та подання від ТОВ “Краєвид Агро” пояснень третьої особи, заяв по суті у відповідній господарській справі; 
-складання та подання у разі необхідності процесуальних документів (заяв, клопотань тощо), а також у разі необхідності - відповідних письмових пояснень, заперечень тощо;
- участь у судових засіданнях з розгляду справи;
- Консультування з правових питань та надання інших послуг. 
Відповідно до пункту 4.1. договору, за надання юридичних послуг за цим договором, передбачених в пункті 3.1., клієнт зобов`язується виплачувати адвокатському бюро гонорар, що становить: 
- за надання послуг, передбачених п. 3.1.1. та 3.1.2. - 45000,00 грн.; 
- за надання послуг, передбачених п. 3.1.3. - ставка 7000,00 грн. за письмові пояснення чи документи по суті справи (за документ) та 2000,00 грн. за один документ процесуального характеру; 
- за надання послуг, передбачених п. 3.1.4. - ставка 5000,00 грн. за одне судове засідання у підготовчому провадженні та ставка 7000,00 грн. за одне судове засідання з розгляду справи по суті.

21.07.2025 сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 (надалі - додаткова угода т.3 а.с.10), відповідно до умов якої сторони погодили, що в рамках договору №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025, у зв`язку зі зміною статусу ТОВ “Краєвид Агро” з третьої особи на відповідача, адвокатським бюро будуть також надаватися послуги правничої допомоги клієнту як відповідачу у господарській справі № 922/1733/25 (пункт 1 додаткової угоди).
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди, сторони погоджують, що мінімальна загальна вартість послуг за цим договором складатиме 130000,00грн. (незалежно від кількості годин витраченого робочого часу адвокатським бюро надання тієї чи іншої послуги в рамках представництва по справі, не залежно від кількості складених заяв суті та з процесуальних питань, та незалежно від результату розгляду справи), остаточна вартість послуг буде визначена у деталізованому звіті щодо наданих послуг за договором або за окремою домовленістю сторін відповідно до погоджених в договорі ставок. 
За результатом надання послуг сторонами буде складено та підписано акт надання послуг та деталізований звіт щодо наданих послуг за договором (пункт 3 додаткової угоди).

На виконання умов додаткової угоди до договору, між сторонами було складено та підписано акт надання послуг від 25.11.2025 №93 (т.3 а.с.16), згідно якого адвокатським бюро було надано юридичні послуги з представництва у справі №922/1733/25 в господарському суді Харківської області на суму 130000,00 грн. (т.3 а.с.59), а також деталізований звіт від 25.11.2025 щодо наданих послуг за договором №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 у справі №922/1733/25 (т.3 а.с.11).
Відповідно до деталізованого звіту щодо наданих послуг за договором, адвокатське бюро на платній основі надало, а клієнт прийняв наступний перелік послуг за договором №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025, що надані клієнту при розгляді справи № 922/1733/25 у Господарському суді Харківської області за позовом ТОВ “-Квадро-” , а саме:
- 08.07.2025 - ознайомлення з матеріалами господарської справи №922/1733/25, пошук релевантної судової практики, інформації щодо земельних ділянок, рішень органів державної влади та місцевого самоврядування. Складання, підготовка та подання пояснень третьої особи щодо позову (у порядку статті 168 ГПК України) - на суму 45000,00 грн.; 
-22.07.2025 - складання, підготовка та подання відзиву на позовну заяву (у порядку статті 165 ГПК України) після залучення ТОВ “Краєвид Агро” в якості співвідповідача - на суму 7000,00 грн.;
27.08.2025 - складання, підготовка та подання відзиву на позовну заяву (у порядку статті 165 ГПК України (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 23.07.2025) - на суму 7000,00 грн.;
27.08.2025 - складання, підготовка та подання клопотання про визнання обов`язковою явки усіх учасників справи (містило пояснення щодо окремих обставин справи) (в порядку ст. ст. 42, 120 ГПК України) - на суму 7000,00 грн.;
01.09.2025 - складання, підготовка та подання заперечень відповідь на відзив на позовну заяву (в порядку статті 167 ГПК України) - на суму 7000,00 грн.; 
10.07.2025, 24.07.2025, 28.08.2025, 11.09.2025, 25.09.2025 - участь у підготовчих судових засіданнях (5000,00 грн. за одне судове засідання) * підготовче засідання, що було призначене на 24.07.2025, не проводилось у зв`язку з ворожими обстрілами РФ авіабомби КАБ по місту Харкову, однак про де не було завчасно повідомлено і представником ТОВ “Краєвид Агро” було витрачено час на прибуття до суду та очікування - на суму 25000,00 грн.;
06.10.2025, 22.10.2025 - подання клопотання про матеріалами справи ознайомлення матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи у паперовому вигляді у приміщенні суду - на суму 4000,00 грн.;
09.10.2025, 23.10.2025, 06.11.2025, 20.11.2025 - Участь у судових засіданнях по суті 17000,00 грн. (сім тисяч гривень за одне судове засідання) *судове засідання, що було призначене на 23.10.2025 не відбулося з підстав відсутності електроенергії, однак представником TOB “Краєвид Агро” було витрачено час на прибуття до суду та очікування - на суму 28000,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг з правничої допомоги, що підлягають оплаті, складає 130000,00 грн.
Надана правнича допомога відповідає умовам договору та чинному законодавству, послуги прийняті клієнтом в повному обсязі. Послуги з представництва інтересів клієнта в суді надавались адвокатом Бардаковою Анастасією Олександрівною, що перебуває з адвокатським бюро в договірних відносинах.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в господарському суді першої інстанції Товариству з обмеженою відповідальністю “Краєвид Агро” адвокатом Бардаковою Анастасією Олександрівною в обсязі, що визначений актом надання послуг від 25.11.2025 №93, та деталізованим звітом від 25.11.2025 щодо наданих послуг за договором №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 у справі №922/1733/25.

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Судова колегія зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.
У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі №907/746/17 зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, в тому числі подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначено також частинами 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Судова колегія враховує, що на час ухвалення даної додаткового рішення від позивача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи №922/1733/25, не надходило.
Разом з тим, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт - ТОВ "-Квадро-" посилається на те, що при ухваленні додаткового рішення господарський суд всупереч вимогам статей 74, 76 ГПК України безпідставно прийняв подані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не встановивши, чи підтверджують вони фактичний обсяг наданих послуг, їх необхідність та зв?язок з розглядом саме цієї справи.
Скаржник звертає увагу суду на належність та допустимість доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував висновок про понесення ТОВ "Краєвид Агро" витрат на професійну правничу допомогу.
Так, на підтвердження заявлених витрат відповідачем було подано в тому числі договір № 39/2025 консультування та надання правничої допомоги укладений 01.07.2025, а також платіжну інструкцію № KAO#5542 від 08.07.2025 на суму 60000,00 грн.
Проте, вказане платіжне доручення не може вважатись належним та допустимим доказом оплати правничої допомоги саме за договором № 39/2025 від 01.07.2025, оскільки з його змісту неможливо ідентифікувати, за яким саме договором здійснено оплату.
За наведених обставин подані відповідачем договір та платіжне доручення в їх сукупності не доводять факту понесення витрат на правничу допомогу саме у справі
№922/1733/25, а відтак не можуть бути покладені судом в основу додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо документів поданих відповідачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, а саме акту надання послуг № 93 від 25.11.2025, а також деталізованого звіту щодо наданих послуг за договором консультування та надання правничої допомоги № 39/2025 від 01.07.2025, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 130000,00 грн., скаржник зазначає, що з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, зазначені документи не підтверджують фактичного понесення судових витрат та не можуть бути враховані судом з огляду на те, що зазначений акт є лише документом, який фіксує заявлений сторонами обсяг робіт, але сам по собі не підтверджує факту оплати та не свідчить про реальне понесення витрат. 
Аналогічний характер має й деталізований звіт, який містить перелік процесуальних дій, дат та вартості, однак складений виконавцем правничої допомоги в односторонньому порядку та не супроводжується жодними первинними фінансовими документами.
Станом на момент подання цих документів до матеріалів справи відсутні та суду не були надані будь-які належні та допустимі докази фактичної оплати послуг, а саме: платіжні доручення з відмітками банку, квитанції, банківські виписки або інші документи бухгалтерського обліку, які б підтверджували сплату ТОВ "Краєвид Агро" суми 130000,00грн. за Актом надання послуг № 93 від 25.11.2025.

Апелянт також зазначає, що до складу заявлених витрат відповідачем було включено вартість "участі у судових засіданнях", які фактично не проводились, що прямо зазначено в самому деталізованому звіті. Йдеться про судові засідання, які були призначені, однак не відбулися з об`єктивних причин (повітряні тривоги, відсутність електропостачання тощо).
Навіть за умови прибуття представника до суду, сам по собі факт очікування або перебування у приміщенні суду без проведення судового засідання не є участю у судовому засіданні в процесуальному розумінні та не може оплачуватись за ставками, еквівалентними повноцінному розгляду справи по суті.
Фактична відсутність судового засідання унеможливлює здійснення адвокатом процесуальних дій, які за своєю суттю становлять професійну правничу допомогу, а саме: надання усних пояснень суду, заявлення клопотань, участь у дослідженні доказів, реагування на доводи інших учасників процесу. За таких обставин участь у судовому засіданні, яке не відбулось, не є наданням правничої допомоги у розумінні статей 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та статті 126 ГПК України.
Таким чином, подані відповідачем акт надання послуг № 93 від 25.11.2025 та деталізований звіт не підтверджують фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, містять включення до вартості послуг дій, які фактично не здійснювалися, та не відповідають вимогам належності, допустимості та достатності доказів.
За наведених обставин відсутні правові підстави для врахування заявлених витрат на професійну правничу допомогу та їх покладення на іншу сторону у справі №922/1733/25.

Окрім викладеного, апелянт також зазначає, що судом також було невірно застосовано положення статей 123, 126, 129 ГПК України, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат не було перевірено співмірність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. зі складністю справи, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, кількістю судових засідань та характером процесуальних дій.
Такий підхід суперечить завданню господарського судочинства та практиці Верховного Суду, згідно з якою суд має право та обов`язок зменшувати розмір заявлених витрат у разі їх явної неспівмірності.

Дослідивши матеріали, надані представником відповідача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів з урахуванням критеріїв, які визначені в частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів і судових засідань, тривалість розгляду справи, виходячи з наведених критеріїв їх оцінки, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявлена до стягнення 3-им відповідачем з позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в сумі 65000,00 грн. при розгляді даної справи, не відповідає відповідним критеріям, оскільки не є співмірною зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою в суді та ціною позову, а їх відшкодування матиме надмірний характер.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що 3-им відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів фактичної оплати послуг, з огляду на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (відповідна правова позиція викладена в абзаці 3 пункту 6.5 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Крім того, судова колегія враховує правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 у справі №910/4277/21, від 18.04.2023 у справі №903/378/22, від 23.03.2023 у справі №921/434/21, від 25.04.2023 у справі №910/21424/21 в яких Суд вказав, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. 
Зазначені висновки Верховного Суду є сталими та ґрунтуються на аналізі складових часу, необхідного для належного здійснення адвокатом представництва інтересів клієнта (відповідна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у cправі № 905/493/22)
Отже, за наведених обставин, доводи позивача про безпідставне включення відповідачем до складу заявлених витрат вартості участі в судових засіданнях, які фактично не проводились є безпідставними.

Таким чином, дослідивши надані 3-им відповідачем докази та заперечення позивача, враховуючи рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником 3-го відповідача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, колегія суддів вважає обґрунтованим та законним висновок суду першої інстанції щодо стягнення з позивача на користь 3-го відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00грн., що свідчить про відсутність правових підстав для скасування додаткового рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2025 у справі №922/1733/25.

Судова колегія зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.
Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" підлягає залишенню без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" слід задовольнити частково, рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 та визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025 р., укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "Краєвид Агро", щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В решті рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 залишити без змін. 
Додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 залишити без змін.
Вирішуючи питання розподілу судового збору, судова колегія керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає судовий збір за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" на позивача.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" залишити без задоволення. 
2.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" задовольнити частково.
3.Рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, лот № 44377675/59 ID: LRE001-UA-20250313-36331|67d2b9ea753c1cf276ec7d70 та визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025 р., укладеного між Олексіївською сільською радою та ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (код ЄДРПОУ 34174009), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером 6324585500:15:000:0023, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
4. В решті рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/1733/25 залишити без змін. 
5.Додаткове рішення господарського суду Харківської області 03.12.2025 у справі №922/1733/25 залишити без змін.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (64102, Харківська обл., місто Первомайський(з), мікрорайон 1/2, будинок 9, квартира 55, код ЄДРПОУ 34210990) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (64650, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., село Веселе (Смирнівська с/рада), вулиця Центральна, будинок 1, код ЄДРПОУ 34174009) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 10900,80 грн.
Повна постанова складена 27.02.2026.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя П.В. Тихий