Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
17 квітня 2026 року Справа № 520/5151/26 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Куликівська, буд. 12,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002, код ЄДРПОУ 34952461) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 протиправною.
- зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт, накладений на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 згідно заяви стягувача,263, 16.01.2009, ЗАТ «ПроКредит Банк», заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №8446245 від 10.02.2009 року та внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження.
Суддя Сагайдак В.В. перебував у щорічній відпустці в період з 06.04.2026 по 07.04.2026 та з 13.04.2026 по 15.04.2026 року.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.
Відповідач повідомлений про розгляд справи своєчасно та належним чином, правом подання відзиву не скористався.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 6824280400:05:021:0110 площею 2га.
Із відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 стало відомо про те, що на все майно накладено арешт на підставі заяви стягувача, 263,16.01.2009, ЗАТ «ПроКредит Банк», заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.
Для отримання більш повної інформації щодо виконавчого провадження ( у межах якого здійснюється арешт) та з метою зняття арешту із майна, ОСОБА_1 через представника адвоката звернувся до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Листом № 323781 від 22.12.2025 року позивача ОСОБА_1 було повідомлено про знищення Московським ВДВС ХМУ юстиції матеріалів виконавчого провадження за закінченням строків зберігання, а також про відсутність підстав для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").
Гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні визнала стаття 6 Закону № 606-ХІУ, відповідно до частини першої якої державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Нормою п. 6 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, шо відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
В свою чергу, відсутність виконавчого провадження свідчить про відсутність правової підстави для здійснення примусового виконання рішення, а отже і відсутність правової підстави для забезпечення його реального виконання.
Разом з тим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника« за умови відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Разом з тим, відповідач визнав, що всі паперові матеріали виконавчих проваджень, знищені у зв`язку з тим, що сплинув трирічний строк їхнього зберігання, а у Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника.
Відповідно до цього на даний час відсутні будь-які правові підстави для існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .
Зазначений арешт підлягає скасуванню відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-УІІІ від 02.06.2016 не зважаючи на відсутність можливості встановити або спростувати факт протиправності дій, бездіяльності, чи рішення відповідача в даній справі, позаяк за правилами частини четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, а позивач позбавлений права звернутися до суду з цивільним позовом в порядку частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, так як не є особою, яка може вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику.
Керуючись статтями 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Куликівська, буд. 12,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002, код ЄДРПОУ 34952461) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.
Визнати бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 протиправною.
Зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт, накладений на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 згідно заяви стягувача,263, 16.01.2009, ЗАТ «ПроКредит Банк», заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №8446245 від 10.02.2009 року та внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Куликівська, буд. 12,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002, код ЄДРПОУ 34952461) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.