ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2349/26 Справа № 932/7734/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача  Никифоряка Л.П.,
суддів    Гапонова А.В., Халаджи О.В.,

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Куцевол В.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2025року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі — АТ КБ «ПриватБанк», Банк) подало позов в суд проти ОСОБА_1 з вимогами про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 57 309,14грн.
Існування таких вимог Банк пов`язував із тим, що  ОСОБА_1  звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 19 липня 2013року. На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку строком дії до 03/16, тип – «Універсальна», на яку встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 52 000,00грн. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримувались кредитна картка строком дії до 11/19, тип – «Універсальна» та кредитна картка строком дії до 05/21, тип – «Універсальна Gold». Далі, в процесі користування рахунком, 05 травня 2021року відповідач власноруч на планшеті підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку строком дії до 03/24, тип – «Універсальна Gold», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Починаючи з 05 травня 2021року відсотки нараховувались за погодженою з Банком ставкою 40,8%. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач користувався кредитним рахунком, але не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за наданим кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02 січня 2025року має заборгованість у розмірі 57 309,14грн, яка складається з наступного: 52 629,49грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 679,65грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №б/н від 19 липня 2013року, яка станом на 02 січня 2025року становить 52 629,49грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту, оскільки відповідачкою було допущено порушення зобов`язань з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Банку. 
Водночас, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитними коштами, у підписаній сторонами заяві відсутні умови про встановлення відсотків за користування кредитом. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
20 листопада 2025року АТ КБ «ПриватБанк» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025року.
В апеляційній скарзі Банк висловив вимогу про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог. 
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Банком надані належні та допустимі докази у справі, але надана Банком заява про приєднання від 2021року взагалі не досліджувалась судом, що призвело до помилкового висновку суду. Підписавши заяви відповідач погодився зі всіма істотними умовами кредитування, зокрема, по оплаті процентної ставки за користування кредитними коштами.
Також заявник стверджував про те, що судом не враховано дійсних обставин з приводу вчинення відповідачем дій, направлених на виконання договору та щодо не виконання останнім своїх зобов`язань належним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
24 листопада 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду було витребувано з Шевченківського районного суду міста Дніпра цивільну справу №932/7734/25; та 02 грудня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025року апеляційну скаргу було залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.
12 січня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
19 липня 2013року між АТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_1  укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що  ОСОБА_1 погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений до його укладення та згоден з його умовами. Вказана заява не місить умов про процентну ставку та суму кредитного ліміту.
В подальшому, відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року, в якій зазначено, що згідно із статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (далі – Умови, Договір), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі – Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх виконувати.
Заявою від 05 травня 2021року передбачені наступні умови: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; розмір кредитного ліміту не перевищує 50 000,00грн для карт «Універсальна» та 75 000,00грн для карт «Універсальна Gold» (пункт 1.2. Заяви);строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (пункт 1.2. Заяви); процентна ставка 42,0% річних для карт «Універсальна» та40,8% річних для карт «Універсальна Gold» (пункт 1.3. Заяви); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% річних для карт «Універсальна» та81,6% річних для карт «Універсальна Gold» (пункт 1.5. Заяви).
За даними довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 06 січня 2025року відповідачу були видані наступні кредитні картки: 19 липня 2013року карта «Універсальна» № НОМЕР_1 терміном дії 03/16; 28 листопада 2015року карта «Універсальна» № НОМЕР_2 терміном дії 11/19; 29 березня 2018року карта «Універсальна Gold» № НОМЕР_3 терміном дії 05/21; 05 травня 2021року карта «Універсальна Gold» № НОМЕР_4 терміном дії 03/24.
Згідно з довідкою від 06 січня 2025року про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , на кредитну картку 19 липня 2013року було встановлено початковий кредитний ліміт 300,00грн, який в подальшому збільшувався до 52 000,00грн. 
Надана суду виписка за договором № б/н за період 19 липня 2013року по 06 січня 2025року свідчить про те, що відповідач активно користувався вищевказаними кредитними картками Банку та кредитними коштами, здійснював перекази коштів через додаток «Приват24», зняття готівки, оплачував товари та послуги, здійснював покупки, поповнення картки готівкою в терміналі тощо, також наявні операції по списанню відсотків за використання кредитного ліміту, погашення обов`язкового платежу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк». З цієї ж виписки вбачається, що на кінець періоду баланс на рахунку відповідча становить «-57 309,14грн».
Згідно з наданим Банком розрахунком, за вказаним кредитним договором заборгованість відповідача станом на 02 січня 2025року становить 57 309,14грн, яка складається з: 52 629,49грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 679,65грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
У даній справі скаржник в апеляційному порядку заперечує висновки суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками – тож з огляду на те, що не були оскаржені висновки суду щодо решти вимог позову, які задоволені, такі висновки суду не можуть бути предметом перевірки суду в апеляційному порядку. 
Відмовляючи у задоволенні позову Банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що позивачем не підтверджені обставини щодо існування домовленості про розмір процентів за користування кредитними коштами, оскільки надана Банком анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, а надані Банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, так як суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та викладені у рішенні висновки суду не відповідають обставинам справи щодо вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору.
Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками Банк обґрунтовував наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором, що малася в Заяві позичальника про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року, в якійумова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його підпис.
Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена.
Однак рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в апеляційній скарзі – без встановлення відповідних фактів.
За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо ознайомлення позичальника ОСОБА_1 з Умовами та Правилами надання банківських послуг вірні висновки суду з приводу того, що такі Умови та Правила не були частиною договору.
Зазначення в заяві позичальника про ознайомлення позичальника з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає Банк.
Заразом, підтверджені обставини та дії позичальника щодо погодження останнім з Банком умов про проценту ставку в певному розмірі та на умовах зазначених в письмових документах.
Вираження волі позичальника відбулось вчиненням певних дій, та суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні докази направленості волі та погодження сторонами договору умов з приводу процентної ставки за кредитом. Місцевий суд з цього приводу не надав жодної оцінки умовам, відображеним в підписаній відповідачем Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року.
В Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року, яка містить підпис відповідача ОСОБА_1 , зазначено базовий розмір процентів 42,0% річних для карт «Універсальна» та40,8% річних для карт «Універсальна Gold». Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84% річних для карт «Універсальна» та81,6% річних для карт «Універсальна Gold».
Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, що особисто підписана відповідачем.
Підписанням Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами такого договору. Та обставина, що відповідач тривалий час вносив плату відповідно до умов зазначеної вище угоди, вказує на вільне волевиявлення позичальника в момент укладення правочину, повну обізнаність та погодження з умовами кредитування.
Вираження волі позичальника відбулось вчиненням певних дій, та суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні докази направленості волі та погодження сторонами договору умов з приводу процентної ставки за кредитом.
Зміст зобов`язання в наведеній Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Заяви, наданого Банком розрахунку, банківської виписки та довідок дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодився з умовами щодо процентної ставки за кредитом; та Банком доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин була складена Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року, та хто ознайомлений з викладеними в ній умовами.
Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором та встановлені обставини дають підстави для висновку, відмінного від того, до якого дійшов суд першої інстанції.
Суд першої інстанції не відреагував на аргументи заявника стосовно достовірності та доказового значення Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05 травня 2021року, та помилково посилався лише на анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 19 липня 2013року, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку по рахунку та довідку про видані картки.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції не виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Встановивши наведені фактичні обставини у цій справі, від яких залежить правильне вирішення спору, застосовуючи положення вищенаведених норм права апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в частині доводів, що стали предметом апеляційного оскарження, не виконав вимоги про законність та обґрунтованість рішення суду, висновки суду в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, здійснені з недотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, часткового скасування судового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 679,65грн. В решті рішення суду не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції та законність і обґрунтованість рішення суду не перевірялась. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, суд першої інстанції не виконав вимоги закону про законність рішення суду та саме невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції частково скасувати із ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позову.
За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Приймаючи до уваги висновок суду про фактично повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 056,00грн (2 422,40грн + 3 633,60грн = 6 056,00грн).
Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –

У Х В А Л И В:
Задовольнити апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025року в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та в частині стягнення судового збору — скасувати.
Задовольнити позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  в частиністягнення заборгованості за простроченими відсотками. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором №б/н від 19 липня 2013року в розмірі 4 679,65грн та судовий збір в розмірі 6056,00грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 11 лютого 2026року.

Судді: