Справа № 467/1313/25
Провадження № 2/467/29/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого судді Догарєвої І.О.,
за участю секретаря Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Дашко В.М. від імені акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2023 року, укладеним з позивачем, що станом на 01.09.2025 року становить 31527,77 грн та складається з 26487,89 грн заборгованості за тілом кредиту та 6039,88 грн заборгованості за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.03.2019 року ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. 23.06.2023 року відповідачка підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; Процентна ставка, відсотків річних: 42,0%, в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних; Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%.
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку, строк дії - 10/27, тип – Універсальна. Згодом, на підставі договору від 28.10.2024 року було отримано кредитну карту строком дії до 12/27, тип – Універсальна GOLD. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 01.09.2025 року має заборгованість 31527,77 грн та складається з 26487,89 грн заборгованості за тілом кредиту та 6039,88 грн заборгованості за простроченими відсотками, яку представник позивача просив стягнути з відповідача.
Ухвалою судді від 19.09.2025 року у справі відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням відповідачки. Так, у судовому засіданні 09.10.2025 року та 04.12.2025 року ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечувала, зазначала, що частково погашає заборгованість, в судовому засіданні оголошувалась перерва для уточнення відповідачкою суми заборгованості та надання відповідних документів. У зв`язку з позаплановими технічними роботами в підсистемі ВКЗ фіксування судового засідання 04.12.2025 року було припинене та судове засідання відкладене. В подальші судові засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Ухвалою суду від 02.03.2026 року витребувано у АТ КБ «Приватбанк» відомості про внесення ОСОБА_2 коштів на погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.06.2023 року за період після 01.09.2025 року.
24.03.2026 року від представника позивача Савихіної А.М. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій з підстав, зазначених у первісному позові, просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2023 року, що становить 29827,77 грн, у тому числі 23787,89 грн заборгованості за тілом кредиту, 6039,88 грн заборгованості за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Крім того, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що визначається п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.03.2019 року ознайомилась з паспортом споживчого кредиту АТ КБ «Приватбанк».
23.06.2023 року та 28.10.2024 року ОСОБА_1 власноруч стилусом на планшеті у відділенні банку підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг кредитодавця АТ КБ «ПриватБанк» та погодила наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн.; Тип кредитної карти: Картка «Універсальна голд»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; Процентна ставка, відсотків річних: 40,8%; Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості,

але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%.
З виписки за договором б/н за період з 01.07.2023 року по 01.09.2025 року щодо клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 вбачається, що відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку № НОМЕР_1 , користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції з переказу коштів на картку через додаток Приват24, поповнення картки та інші. Банком проводились операції зі списання відсотків за використання кредитного ліміту.
З виписки за договором б/н за період з 01.01.1999 року по 09.03.2026 року та щодо клієнта АТ КБ «ПрватБанк» ОСОБА_1 вбачається, що відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку № НОМЕР_1 , та платіжну картку № НОМЕР_2 , користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції з переказу коштів на картку через додаток Приват24, поповнення картки та інші. Банком проводились операції зі списання відсотків за використання кредитного ліміту.
Згідно з наданим банком до зменшених позовних вимог розрахунком, ОСОБА_1 станом на 12.03.2026 року має заборгованість 29827,77 грн, у тому числі 23787,89 грн заборгованості за тілом кредиту, 6039,88 грн заборгованості за простроченими відсотками.
Отже, пояснення відповідачки про часткове погашення заборгованості перевірені та враховані судом. Даних, що свідчать про подальше погашення заборгованості після зменшення позовних вимог позивачем відповідачкою не надано. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 не сплатила кошти за користування кредитом добровільно у повному обсязі у передбачений договором термін, вимоги позивача суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2023 року в розмірі 29827 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 77 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.О.Догарєва