Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Справа№200/1283/26 

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), через свого представника звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач - 1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач -2, ГУ ПФУ в Донецькій області) в якому просить суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 19.01.2026 №057050012781 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-з/2020;
зобов`язати відповідача-2 переглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-з/2020;
зобов`язати відповідача-2 зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.06.1995 по 31.12.1998 до пільгового стажу роботи за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та довідки від 02.03.2023 №07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
В обґрунтування позову вказано, що позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії мала стаж, достатній для призначення пільгової пенсії. Однак спірним рішенням відповідача-1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, через відсутність необхідної кількості пільгового стажу.
Вважаючи такі висновки органу пенсійного фонду протиправними, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у відповідача, яких, на думку суду, не вистачало для всебічного та об`єктивного розгляду справи.
ГУ ПФУ в Запорізькій області, у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, де зазначено таке.
10.01.2026 позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вік заявниці 50 років 28 днів. Страховий стаж становить 35 років 05 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком 1 – 07 років 03місяці 00 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
Не зараховано до пільгового стажу період роботи з 07.06.1995 по 31.12.1998 до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно довідки від 02.03.2023 № 07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
ГУ ПФУ в Запорізькій області по принципу екстериторіальності розглянуло заяву від 10.01.2026 та прийняло рішення від 19.01.2026 № 057050012781 відповідно до п. 4.2. Порядку № 22-1, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 
Не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.06.1995 по 31.12.1998 до пільгового стажу роботи за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та довідки від 02.03.2023 № 07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону 1058 органи ПФУ мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
В наданій позивачем пільговій довідці від 02.03.2023, яка видана ПрАт «МК «Азовсталь», зазначена адреса підприємства, за якою відсутні первинні документи даного підприємства.
Головне управління не має доступу до електронних баз даних цього підприємств, а проведення перевірок обґрунтованості видачі довідок (інших документів) для призначення (перерахунку) пенсій шляхом використання завірених копій роздруківок з електронних баз даних діючим законодавством не передбачено.
На теперішній час Головне управління не має правових підстав та можливості проведення перевірок довідок, які видані ПрАТ «МК «Азовсталь».
Підсумовуючи все вищенаведене Управління повідомляє, що на момент звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України, позивач не набула права на пенсійну виплату.
Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, Головне управління діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
ГУ ПФУ в Донецькій області у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, де зазначено таке.
10.01.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058–IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ в Запорізькій області та ГУ ПФУ в Луганській області.
До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Страховий стаж особи становить 35 років 05 місяців 22 дні.
Пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 07 років 03 місяці.
При визначенні пільгового стажу не взята до уваги довідка ПРАТ МК «Азовсталь» від 02.03.2023 №07.07.01-81/к, оскільки для визначення права в довідці професія, посада за період роботи з 07.08.1995 по 31.03.2006 зазначена «оброблювач поверхневих дефектів металу; оператор постів керування, зайнятий на гарячих роботах», що не відповідає фактичній роботі зазначеній в трудовій книжці НОМЕР_2 : з 07.08.1995 по 31.08.1997 в якості оброблювача поверхневих дефектів металу, з 01.09.1997 по 31.03.2006 в якості оператора постів керування, зайнятого на гарячих роботах.
Пільговий стаж враховано на підставі наявних відомостей по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 по 31.03.2006 (ЄДРПОУ 00191158 «Металургійний комбінат «Азовсталь»).
Враховуючи вищезазначене, ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення №057050012781 від 19.01.2026 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців.
За наведених обставин, рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області не підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволенню.
Відповідач-1, як структурний підрозділ, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про призначення пенсії та в подальшому прийняв рішення про відмову.
ГУ ПФУ в Донецькій області не приймало жодного рішення щодо позивача та не вчиняло жодних дій (бездіяльності), які могли б порушити її права та законні інтереси у сфері пенсійного забезпечення.
Отже, перебування позивача на обліку в Головному управлінні за умови, якщо зазначений територіальний підрозділ ПФУ не вчиняв дій, не приймав індивідуальний акт та не допустив бездіяльності щодо такої особи, не може бути підставою для визнання вказаного органу ПФУ належним відповідачем у даній справі.
Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
10 січня 2026 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 1, зі зниженням пенсійного віку.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 19.01.2026 №057050012781, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії.
За розрахунком відповідача - 1 Страховий стаж становить 35 років 05 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком 1 – 07 років 03місяці 00 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
Не зараховано до пільгового стажу період роботи з 07.06.1995 по 31.12.1998 до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно довідки від 02.03.2023 № 07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
Підставою для відмови в оскарженому рішенні вказана відсутність необхідної кількості пільгового стажу. 
При цьому, судом встановлено, що недосягнення віку необхідного для призначення пенсії не було, у даному випадку, підставою для відмови у призначенні пенсії.
За встановлених фактичних обставин правова позиція суду обґрунтована таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Аналогічні норми закріплені у ч. 1, абз. 1, 4 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому пунктом 2 Прикінцевих положень зазначеного Закону України визначено, зокрема, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно абзаців 1-2 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Тобто, виключно у випадку непідтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків.
Матеріали справи свідчать, що згідно із відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 відповідно до записів № 2 -3 позивач у спірні періоди працювала з 07.08.1995 на посаді «обработчиком поверхностних пороков металла участка отд. спецметалла (мова оригіналу) 2 розряд», з 01.09.1997 переведена «оператором ПУ 42,65 занятий на горячих работах, 2 розряд (мова оригіналу)». 
Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п.20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідачем при ухваленні оскаржуваного рішення до пільгового стажу позивача за Списком 1 невраховані періоди зазначені у довідці ПРАТ МК Азовсталь від 02.03.2023 №07.07.01-81/к.
У довідці ПРАТ МК «Азовсталь» від 02.03.2023 №07.07.01-81/к, професії, посади за період роботи з 07.08.1995 по 31.03.2006 зазначені - «оброблювач поверхневих дефектів металу; оператор постів керування, зайнятий на гарячих роботах».
Суд наголошує, що згідно з ч.3 ст.44 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Аналогічні вимоги до реалізації владної управлінської функції суб`єкта владних повноважень з приводу вчинення управлінських волевиявлень стосовно призначення громадянам пенсій сформульовані як у п.1.8 Розділу І Порядку №22-1 (де указано, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія), так і у п.4.2 Розділу IV Порядку №22-1 (де указано, що працівник пенсійного органу повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Також аналогічні вимоги до функціонування пенсійних органів сформульовані у п.п.2 п. 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за № 28-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.0.12015 за № 40/26485) де указано, що Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.
З наведеного слідує, що законодавець одночасно, як наділив органи системи ПФУ правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, так і обтяжив обов`язком витребування недостатніх відомостей і документів.
Суд вважає, що таке тлумачення змісту обов`язку суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах є цілком релевантним правовим висновкам постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 та постанови Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 487/68/17.
За даних обставин, пенсійний орган фактично переклав юридичну відповідальність за належне та правильне оформлення додаткових документів для підтвердження пільгового характеру роботи, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), а тому зазначена відмова у врахуванні інформації, що зазначена у довідці не може бути кваліфікована у якості обґрунтованого, добросовісного та розсудливого рішення.
Крім того, судом установлено, що довідка містить посилання про підстави її видання - особова картка, штатний розпис, накази про атестацію.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачем-1 не доведено правомірність оскаржуваного рішення, ухваленого з підстав відсутності необхідної кількості пільгового стажу, через відмову у прийнятті документа наданого заявником на підтвердження пільгового характеру роботи.
Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування, перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття та є таким, що не відповідає дотриманню необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Таким чином, рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо пенсійного віку позивача, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1788 право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно з п. "а" ст.13 наведеного Закону № 1788-XIІ, у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015, п."а" ч.1 ст.13 Закону № 1788 викладено у такій редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року".
Положення п.2 р.XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції до 11 жовтня 2017) передбачали, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
З набранням чинності положень Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
В той же час, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII (набрав чинності 11.10.2017) у новій редакції був викладений п.2 р.XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначається, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Пунктом 1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року.
Пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 вирішено, що застосуванню підлягає, зокрема, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам".
Таким чином, з 23 січня 2020 року наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого, зокрема в частині необхідного стажу роботи при набутті права на пенсію на пільгових умовах, в тому числі для жінок. Перший із цих законів визначав необхідний стаж на рівні 15 років, тоді як другий - 20 років.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, під час розгляду заяв про призначення пенсії мають враховуватись норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №160/5189/20.
Разом із тим, вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення про відмову з підстав не врахування відповідачем Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, справа № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року при розгляді заяви про призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Під час розгляду справи, судом не встановлено, що недосягнення відповідного віку для призначення пенсії було підставою для відмови у призначенні позивачці пенсії, отже і підстави для врахування Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, справа № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року на момент ухвалення рішення у цій справі відсутні.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання призначити пенсію, суд враховує, наступне.
Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.
У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України 2 критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.
Ураховуючи викладене позов належить задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача – 1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із врахуванням при розрахунку стажу інформації, що викладена у довідці від 02.03.2023 № 07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
Також суд наголошує, що у цій справі належним відповідачем є саме ГУ ПФУ у Запорізькій області, як суб`єкт владних повноважень, що ухвалив оскаржуване рішення під час розгляду заяви про призначення пенсії на підставі принципу екстериторіальності, а тому враховуючи предмет спору, підстави для задоволення вимог, заявлених до ГУ ПФУ в Донецькій області відсутні.
Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача -1 на підставі ч. 8 ст. 139 КАС України.
Керуючись вимогами ст.ст.2, 6-11,12, 77, 90, 241 246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ЄДРПОУ 20490012), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.01.2026 №057050012781.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із врахуванням при розрахунку стажу інформації, що викладена у довідці від 02.03.2023 № 07.07.01-81/к, виданої ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ЄДРПОУ 20490012)на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.
Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.
Повний текст судового рішення складено 16.03.2026. 

Суддя І.В. Буряк