Справа № 314/3329/25
Провадження № 2-о/314/17/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року       м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: 
головуючого судді - Кононенка І.О., 
присяжних Марченко Л.М., 
Береснєва О.А. 
секретар судового засідання Баланюк Н.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 314/3329/25 за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), (ЄДРПОУ:26014620, вул. Зачиняєва, 22, м.Вільнянськ, Запорізький район, Запорізька область,) військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), Міністерство оборони України (ЄДРПОУ: 00034022, проспект Повітряних Сил,6, м. Київ), Вільнянська міська рада Запорізької області (вул. Бочарова,4 м. Вільнянськ, Запорізька область), Вільнянська державна нотаріальна контора (ЄДРПОУ: 02884090, вул. Бочарова, 6 м. Вільнянськ, Запорізька область) про оголошення фізичної особи померлою,-
представника заявника ОСОБА_2 
ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Клопотання обґрунтовано тим, заявниця є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 травня 2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений на проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 . 
31 липня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вихідним № 1/ф/2536 надано сповіщення ОСОБА_1 про, те, що її син гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 -зник безвісти 23 липня 2023 року, в районі Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. Були проведені пошукові дії, які не дали результату. Згідно акту службового розслідування, за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 15 вересня 2023 року, а також витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2023 року № 1017, вважати гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу б механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 таким, що зник безвісти під час виконання обов`язків військової служби. Зникнення безвісти пов`язане із захистом Батьківщини, участю у заходах з національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області.
Визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загиблим, заявниці потрібно для отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Просить оголосити громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), місце народження: місто Запоріжжя, місце проживання: АДРЕСА_3 - померлим. Датою смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), вважати ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу в бою за Україну, її свободу і незалежність в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.
Ухвалою суду від 25.07.2025 відкрито провадження вказаній у цивільній справі в порядку окремого провадження.
Ухвалою суду від 24.09.2025 залучено Вільнянську міську раду, Вільнянський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса), Вільнянську Державну нотаріальну контору Запорізької області в якості заінтересованих осіб.
14.08.2025 до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, у яких останній зазначає, Міністерство оборони України - спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 “Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення” зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, на теперішній час зазначений наказ з 20.03.2025 втратив свою чинність. 20.03.2025 року набув чинність наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, с. Роботине Токмацької міської територіальної громади UA23100270150025192, є окупованим з 03.03.2022 по теперішній час, Велика Палата Верховного Суду в своєму правовому висновку не зазначила позиції щодо окупованих територій. Просить провести судове засідання без участі представника Міністерства оборони України, врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
З Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист пре те, що по відділу актових записів про смерть, шлюб, народження дітей відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено, виявлено актовий запис про смерть 125 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та надійшли листи про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, при вирішення питання покладається на розсуд суд.
Від заінтересованої особи Вільнянська державна нотаріальна контора надійшла заява про розгляд справи без участі.
21.11.2025 до суду Вільнянською міською радою Запорізької області подано відомості про осіб місця проживання яких було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований з 02.10.2018 по теперішній час.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.
Матеріали справи містять:
-паспорт громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_6 , виданий 30.12.2009 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області.
-свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_7 видане 18.07.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації Запорізької міської ради, де графі батько зазначено « ОСОБА_4 » в графі мати зазначено « ОСОБА_5 ».
-свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_8 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де в графі прізвище після реєстрації шлюбу дружини зазначено « ОСОБА_7 ».
- паспорт громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_9 виданий 25 серпня 2016 року Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області. 
-довідка з ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.05.2022 №1/3/1601 про те, що солдат ОСОБА_3 , 2000 року народження відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 23.05.2022 №126 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини 696/6. 
-витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування № 12023082210000488 від 01.08.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України;
- лист з відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області про, те що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у розшуку, як особа зникла під час виконання бойового завдання. 
- витяг з Єдиного реєстру , зниклих безвісти за особливих обставин №20240614-702 від 14.06.2024.
- виписка Міністерства розвитку громад та територій України ДП ""Український національний центр розбудови миру"з реєстру оборонців, які перебуваютьу полоні станом на 30.07.2025 відсутня інформація про перебування у полоні відповідного військовослужбовця.
-акт службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 15 вересня 2023 проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2023 № 3262 . 
Актом службового розслідування були встановлені наступні обставини та факти: Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2023р. 3457/ДСК, солдат ОСОБА_3 у складі 9 механізованої роти НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 утримував позицію БАЗЕЛЬ біля населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області. 3.2. Згідно із записом, зробленим у журналі ведення бойових дій НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №104 ДСК, розпочатого 05.07.2023 року-23 липня 2023 року під час виконання бойового розпорядження в районі населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області противником були здійснені штурмові дії позицій НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з підтримкою щільного обстрілу з різних видів озброєння. Після відбиття штурму було проведено перевірку особового складу та встановлено, що гранатометник 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , зник безвісти. Особовим складом НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини- НОМЕР_1 були здійснені пошукові заходи військовослужбовця, які не дали позитивного результату Під час виконання бойового завдання солдат ОСОБА_3 перебував у засобах індивідуального захисту (шолом кевларовий та бронежилет). У солдата ОСОБА_3 були відсутні ознаки алкогольного і наркотичного сп`яніння (характерний запах, розширені зіниці, нерозбірлива мова). 3.3 У своїх поясненнях командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_10 механізованого батальйону, старший лейтенант ОСОБА_8 та стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_9 зазначили наступне. 22.07.2023 року близько10:00 зону оборони позиції «БАЗЕЛЬ» біля населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області, де перебував солдат ОСОБА_3 , противник хотів узяти штурмом, який було відбито. Під час штурмових дій з боку сил противника 22.07.2023 року солдат ОСОБА_3 отримав поранення та був переміщений у спеціально створене укриття для поранених, де перебував у стабільному стані до вечора 22.07.2023 року. Оскільки по БМП М2 Вradley, яка привезла підкріплення, з боку противника був відкритий вогонь з АГС, евакуювати поранених, в тому числі і солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не вдалося. Увечері 22.07.2023 року противник здійснив новий штурм позиції «БАЗЕЛЬ». Уранці 23.07.2023 року в проміжок часу між 05:00 та 06:00 старший лейтенант ОСОБА_8 та солдат ОСОБА_9 бачили без ознак життя солдата ОСОБА_3 , який мав множинні осколкові поранення в районі шиї, потилиці, правої лопатки та плеча та правої ноги. Евакуювати тіло солдата ОСОБА_3 через інтенсивний обстріл збоку противника, но вдалося. Під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 , перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевларовий). Факти, які б підтверджували перебування солдата ОСОБА_3 в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, не виявлені.
Вивчивши всі наявні матеріали (докази), комісія приходить до наступних висновків. 23 липня 2023.року під час виконання бойового розпорядження в районі населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області противником були здійснені штурмові дії позицій НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з підтримкою щільного обстрілу з різних видів озброєння. Після відбиття штурму було проведено перевірку особового складу та встановлено, що гранатометник 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти З механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , зник безвісти. Особовим складом НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 були здійснені пошукові заходи військовослужбовця, які не дали позитивного результату. Солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом). В стані алкогольного, наркотичного та/чи іншого сп`яніння - не перебував. Факту вчинення самогубства (самокаліцтва) солдатом ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання, добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини (місця служби), а також дезертирства- не встановлено. Причетності інших військовослужбовців підрозділу до заподіяння поранення солдату ОСОБА_3 не встановлено Інформація про місце перебування (знаходження) солдата ОСОБА_3 станом на «15» вересня 2023 року — відсутня/невідома, відомості щодо його загибелі (смерті), або знаходження у полоні- відсутні. Таким чином гранатометник 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях (ведення наступального бою), під час захисту Батьківщини та участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області. Під час розслідування не було встановлено фактів добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини (місця служби), дезертирства, а також вчинення самокаліцтва (самогубства) солдатом ОСОБА_3 . В резолютивній частині акту службового розслідування наголошується, що: 1) Службове розслідування вважати завершеним. 2) Вважати гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роги НОМЕР_10 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_11 солдата ОСОБА_3 таким, що зник безвісти під час виконання обов`язків військової служби. Зникнення безвісти пов`язане із захистом Батьківщини, участю у заходах з національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області (на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора). 
Із сповіщення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 №1/ф/2536 від 31.07.2023 про те, що її син син гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 -зник безвісти 23 липня 2023 року, в районі Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. Були проведені пошукові дії, які не дали результату. 
Суд вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. 
Від Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення, у відповідності з якими зазначено,що затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії, відповідно до Переліку пункт Роботине входить до тимчасово окупованих територій, починаючи з 03.03.2022 року , при цьому в ньому ведуться активні бойові дії. Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, беручи до уваги, що с. Роботине Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області та суміжні прилеглі території Запорізької області досі входять до територій активних бойових дій, а відтак відлік шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 46 ЦК України, на думку заінтересованої особи, не розпочався. Разом з тим судом взято до уваги, що як було встановлено службовим розслідуванням по факту зникнення безвісти військовослужбовця безпосереднім місцем бойового зіткнення , при якому зник безвісти військовослужбовець було не само с. Роботине, а позиції біля цього населеного пункту, при цьому суд вважає, що с. Роботине в районі якого зник безвісти військовослужбовець згідно Наказу № 376 з 03.03.2022, є тимчасово окупованою територією, що узгоджується з висновком ВП ВС, викладеного у п. 81 постанови від 11.12.2024, у справі № 755/11021/22 про те, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватись від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи при цьому суд вважає, що цей висновок на думку суду не стосується до випадків, коли особа зникла безвісти на тимчасово окупованій території, при цьому, судом встановлено, що позиція військовослужбовця зазнала обстрілу й евакуювати з місця бойових дій не вдалося через активні бойові дії , зазначені обставини прямо підпадають під дію норми ч. 2 ст. 46 ЦК України, є такими, що загрожували життю та здоров`ю, та можуть давати суду підстави цілком логічно припускати загибель особи й суд приймає до уваги, що місце зникнення військовослужбовця в районі відбулось в районі н.п. Роботине Запорізької області. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", вбачається, що с. Роботине Токмацької міської територіальної громади з 03.03.2022 року входить до тимчасово окупованих територій, тому відсутні підстави для застосування обмеження встановленого ЦК України шестимісячного строку. Варто також взяти до уваги, що заявник звернулась до суду із заявою про оголошення померлим ІНФОРМАЦІЯ_10 , при цьому військовослужбовець зник безвісти 23.07.2023, а відтак заявник звернулась до суду по спливу більше аніж шість місяців з моменту зникнення особи, більше того , протягом часу перебування справи у провадженні суду та станом на дату ухвалення судового рішення, про місце перебування військовослужбовця немає жодних відомостей, в тому числі щодо надходження в лікарняні заклади, а також відсутнє підтвердження, що останній перебуває в полоні, крім того у практиці Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, у справах «Лоізіду проти Туречини», заява № 15318/89, рішення від 18 грудня 1996 року (CASE of Loizidou v. Turkey, рішення), «Кіпр проти Туреччини», заява № 25781/94, рішення від 10 травня 2001 року (CASE of Cyprus v. Turkey), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», заява № 11138/10, рішення від 23 лютого 2016 року (CASE of Mozer v. the Republic of Moldova and Russia). ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція), завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело право , зокрема рішення "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey), 10 травня 2001 року системний аналіз свідчить , що тривала відсутність визначеної інформації про зниклих безвісти та відсутність ефективного механізму встановлення статусу щодо визнання померлими є порушенням статті 2, аналогічно "Варнава та інші проти Туреччини" (Varnava and Others v. Turkey), «Таниш та інші проти Туреччини» (Tan?s and Others v. Turkey),оскільки не вжиття заходів для офіційного оголошення померлим порушує позитивні зобов`язання держави щодо захисту життя, а затягування юридичного оформлення оголошення померлим за наявності непрямих доказів загибелі є неефективним правовим захистом, оскільки по суті це не порушує права військовослужбовця, який у разі з`явлення чи з`явлення відомостей про це є за можливе скасувати рішення про оголошенням померлим за порядком ст. 48 ЦК ( якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою), натомість тривалий час нездійснення такого оголошення суттєво порушує права родичів військовослужбовця , підвищує ризики пошкодження майна яке входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За приписами ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в ч. 2 ст. 46 ЦК України, йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Положеннями ст. 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11.2023 у справі № 607/159/23.
У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22, Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва / довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь, вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 у справі № 607/1612/23. 
Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
За правилами доказування, визначеними ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), що узгоджується з висновками, які викладені в Постанові Верховного Суду від 24.12.2025 року у справі №692/95/25.
Установивши, що наявні в справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України 23 липня 2023 в населеному пункті Роботине Пологівського району Запорізької області.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про оголошення фізичної особи померлою є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 293 ЦПК України суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Вільнянська міська рада Запорізької області, Вільнянська державна нотаріальна контора про оголошення фізичної особи померлою, задовольнити. 
Оголосити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_12 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця, померлим внаслідок загибелі під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України –  ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Роботине Пологівського району Запорізької області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

присяжні      Олександр Анатолійович Береснєв
Людмила Михайлівна Марченко
06.03.2026