П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32018/25	

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г..,

секретар – Божко А.К.,
за участю: представника відповідача – Дашдамірова Т.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 420/32018/25 за адміністративним позовом Сільськогосподарського кооператива "ВИТЯЗЬ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2025 року Сільськогосподарський кооператив "ВИТЯЗЬ" звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 45406/15-32-07-03-25 від 19.08.2025 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 4327641 грн., з яких за податковим зобов`язанням 3934219 грн., за штрафними санкціями - 393422 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 45415/15-32-07-03-25 від 19.08.2025 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 85 945 грн.; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 45417/15-32-07-03-25 від 19.08.2025 р., яким застосовано штраф у сумі 112200 грн. за затримку реєстрації податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 45433/15-32-07-03-25 від 19.08.2025 р., яким застосовано штрафні санкції у сумі 8000 грн. за неподання в повному обсязі документів на запит контролюючого органу.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області 45423/15-32-07-03-25 від 19.08.2025 р., яким застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн. за ненадання документів у повному обсязі до перевірки, у зв`язку із їх відсутністю.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки СК "ВИТЯЗЬ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 від 09.07.2025 № 36868/15-32-07-03-20, які ґрунтуються на помилковому трактуванні вимог податкового законодавства. Так, твердження відповідача про списання добрив, засобів захисту рослин, дизельного палива без наявності первинних документів, які б підтверджували факт використання ТМЦ у господарській діяльності підприємства, спростовуються актами обстеження полів, актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, зведеною таблицею по підприємству за кожен рік перевірки, штатним розписом за 2018-2024 роки, актами списання ПММ за кожен місяць 2018-2024 років, відомостями на відпуск нафтопродуктів за кожен місяць 2018-2024 років, обліковими листами тракториста-машиніста, завданнями трактористів, подорожніми листами вантажного автомобіля. Посилання в акті перевірки на підтвердження фактів використання ТМЦ не за цільовим призначенням на відсутність реалізації сільськогосподарської продукції 2020 року при витраченим ТМЦ протягом кінця 2019 року початку 2020 року, є безпідставним, оскільки у 2019-2020 роках були складні погодні умови, що спричинили загибель посіві озимої пшениці, озимого ячменю, ріпака, проса, соняшника, що підтверджено Сертифікатом № 5100-25-1491 про форс-мажорні обставини, виданого Одеською регіональною ТПП. А тому позивач на законних підставах включив до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості ТМЦ, які було використано на вирощування озимої пшениці, озимого ячменю, ріпака, проса, соняшника врожаю 2020 року та не повинен включати їх до складу податкових зобов`язань. Враховуючи те, що первинними документами підтверджено використання ТМЦ у господарській діяльності підприємства та відсутність обов`язку нараховувати податкові зобов`язання по витратам ТМЦ, нарахування податку на додану вартість здійснено правомірно, без заниження, а тому й від`ємне значення податку на додану вартість не є завищеним та підприємство не повинно було реєструвати в ЄРПН податкові накладні по операціям, визначеним п.198.5 ст.198 ПК України. Також необґрунтованими є доводи висновки контролюючого органу щодо необхідності реєструвати податкову накладну по експортній операції з відвантаження товару нерезиденту EKOTURKA TEKSTIL TARIM HAYV.TAS.SAN.TIC.A.S. (Туреччина), так як податкова накладна не складається за операціями з постачання товарів, які не є об`єктом оподаткування, або місце постачання яких визначено за межами митної території України. Висновки відповідача щодо ненадання на запит та під час перевірки документів не відповідають дійсності, оскільки на всі запити посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області СК "ВИТЯЗЬ" було надано пояснення з копіями первинних документів.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що під час проведення перевірки встановлено факти списання позивачем добрив, ЗЗР, дизельного пального без підтверджуючих документів щодо їх використання у господарській діяльності. Списання добрив повинно здійснюватися на підставі затвердженої технологічної карти (по кожній культурі/полю), агрономічного паспорта поля або рекомендацій агрономічної служби, накладних, актів на внесення, змінно-денних паспортів, журналів обліку роботи, норм внесення, розрахованих у кг або літрах на гектар згідно з інструкціями до препаратів та агротехнічними вимогами, польових робіт, фактично виконаних механізаторами, бригадами або з використанням найманої техніки, лімітно-заборних карток. Однак вказаних документів та наказів по підприємству про затвердження норм витрат добрив та ЗЗР позивачем не надано. В той же час надані акти списання добрив, ЗЗР не містять необхідної та детальної інформації на які саме культури витрачено добрива та ЗЗР, площі використання, норми витрат добрив та ЗЗР. Крім того, згідно штатного розпису на підприємстві відсутня посада агронома. Посилання позивача на наявність у штаті механіка-агронома” є безпідставними, так як відповідно до Національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 р. № 327 механік-агроном є фахівцем середньої ланки, а агроном є професіоналом, внаслідок чого механік-агроном не може офіційно підписувати агротехнічну документацію чи звіти. Де вимагається саме підпис агронома. Щодо списання дизельного пального зазначає, що до перевірки надано лише акти на списання, які не містять інформації щодо дати проведення робіт, використаної техніки та відповідальних осіб. В той же час позивачем не надано журнали обліку роботи техніки, шляхові листи, звіти механізаторів. Окрім цього, в ЄРПН відсутні факти реалізації сільськогосподарської продукції 2020 року виробництва. Внаслідок використання ТМЦ не в межах господарської діяльності, СК "ВИТЯЗЬ" зобов`язане нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з вартості таких товарів/послуг. Сам факт посіву без отримання врожаю не є підставою для звільнення від оподаткування, якщо відсутній економічний результат господарської операції - реалізація продукції, врожаю або інші доходи від діяльності. Зауважує, що Сертифікат ТПП, отриманий після перевірки та складання акту, не може спростовувати фактичних висновків перевірки, зроблених на дату її проведення. Відтак, оскільки ТМЦ використано СК "ВИТЯЗЬ" не в господарській діяльності, то позивач відповідно до вимог п.198.5 ст.198 ПК України повинен був скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні. Твердження позивача про відсутність обов`язку скласти податкову накладну по експортній операції є хибними, так як експорт товарів є операцією, що підлягає оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою (пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України), і відповідно до п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений строк. Зазначає, що у даному випадку об`єктом постачання є товар - насіння ріпаку, а не послуга, отже операція є експортом товару, який прямо підпадає під п.185.1 ст.185 ПК України як об`єкт оподаткування за нульовою ставкою, а не як операція, звільнена від оподаткування. Під час проведенні перевірки позивачем на запити було надано документи у неповному обсязі, тому доводи СК "ВИТЯЗЬ" про надання всіх документів є необґрунтованими. Враховуючи викладене, контролюючим органом правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення і підстави для їх скасування відсутні.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 19 грудня 2025 року позов задовольнив.
Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.08.2025 р. № 45406/15-32-07-03-25, № 45415/15-32-07-03-25, № 45417/15-32-07-03-25, № 45433/15-32-07-03-25, № 45423/15-32-07-03-25.
Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, код ЄДРПОУ 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Сільськогосподарського кооперативу "ВИТЯЗЬ" (68643, Одеська область, Ізмаїльський район, с.Кам`янка, вул.50 років Жовтня, буд.15, код ЄДРПОУ 24773072) судовий збір у сумі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн.
Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи неправомірними податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.08.2025 № 45406/15-32-07-03-25, № 45415/15-32-07-03-25 суд першої інстанції виходив із того, що первинними документами підтверджено використання позивачем в господарській діяльності добрив, ЗЗР, дизельного пального за період 2018-2024 роки на 419 5643 грн. (2388798 грн. - добрива, ЗЗР, 1806845 грн. - дизельне паливо), внаслідок чого СК "ВИТЯЗЬ" правомірно включило дану суму до податкового кредиту, а не до податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а тому висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань на загальну суму 4 195 643 грн., внаслідок чого відбулось завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 85945 грн., заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 4109698 грн., є необґрунтованими.
Визнаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45417/15-32-07-03-25 суд першої інстанції виходив із того, що за операціями з постачання товарів/послуг, що не є об`єктом оподаткування, або місце постачання яких визначено за межами митної території України, податкові накладні не складаються та відповідно не реєструються в ЄРПН. 
Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25 суд першої інстанції вказав, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу ненадання або надання не в повному обсязі документів на запити Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2025 № 2826/КПР/15-32-07-03-05, від 26.06.2025, у зв`язку з чим дійшов висновку про протиправність та скасування цього податкового повідомлення-рішення.
Скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45423/15-32-07-03-25 суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу ненадання або надання не в повному обсязі документів під час перевірки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції проігнорував, що при здійсненні висновків про підтвердження реальності витрат на паливно-мастильні матеріали (ПММ) виключно актами їх списання, не врахував специфіку використання палива у сільськогосподарському виробництві та вимоги податкового законодавств;
- суд першої інстанції не врахував, що , до наведених у п. 32 прим. 1 підрозд. 2 розд. XX ПК України операцій норми п. 198.5 ст. 198 розд. V ПК України не застосовуються тільки у період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а не за період 2019-2020 років.
- суд першої інстанції не врахував висновки акту перевірки щодо складання та реєстрації податкової накладної при здійсненні СК «ВИТЯЗЬ» експортної операції з відвантаження товару (насіння ріпаку, не для сівби, українського походження) нерезиденту EKOTURKA TEKSTIL TARIM HAYV. TAS. SAN. TIC. A.S.(Туреччина) у грудні 2022 року.
- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що у зв`язку з відсутністю усіх документів, підтверджуючих списання палива та ЗЗР і було складено акт ненадання документів від 01.07.2025 №5524/15-32-07-03-210, який підписано головним бухгалтером СК «ВИТЯЗЬ» та на який посадовими особами не надано будь - які пояснення та не надано додатково документів. Тобто, ненадання частини витребуваних документів прирівнюється до їх ненадання, що відображено у Постанові КАС ВС від 22.09.2020 у справі № 520/5611/19 «…надання лише частини витребуваних документів прирівнюється до їх ненадання в розумінні п. 85.6 ПК України...».
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що в період з 26.06.2025 по 02.07.2025 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку СК "ВИТЯЗЬ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, за результатами якої складено акт від 09.07.2025 № 36868/15-32-07-03-20.
У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:
1. п.44.1 ст.44, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, п.5 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21, ст..1, п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 4109698 грн., у т.ч.: за липень 2018 року - 64837 грн., за жовтень 2018 року - 2167 грн., за грудень 2018 року - 108475 грн., за березень 2019 року - 305306 грн., за квітень 2019 року - 43588 грн., за липень 2019 року - 34929 грн., за вересень 2019 року - 68964 грн., за грудень 2019 року - 11778 грн., за червень 2020 року - 88861 грн., за жовтень 2020 року - 5110 грн., за червень 2021 року - 50951 грн., за липень 2021 року - 53960 грн., за вересень 2021 року - 113052 грн., за грудень 2021 року - 598227 грн., за лютий 2022 року - 275317 грн., за вересень 2022 року - 532522 грн., за грудень 2022 року - 180207 грн., за лютий 2023 року - 264397 грн., за березень 2023 року - 26282 грн., за жовтень 2023 року - 16509 грн., за листопад 2023 року - 93535 грн., за грудень 2023 року - 440595 грн., за липень 2024 року - 192261 грн., за серпень 2024 року - 86392 грн., за вересень 2024 року - 104345 грн., за жовтень 2024 року - 50048 грн., за листопад 2024 року - 297081 грн. та завищено суму від`ємного значення податку на 85945 грн. за грудень 2024 року;
2. п.201.10 ст.201 ПК України, не задекларовано податкові накладні по операціям, визначеним п.198.5 ст.198 ПК України, на суму податку на додану вартість 4195643 грн., у т.ч.: за червень 2018 року - 64837 грн., за вересень 2018 року - 94500 грн., за грудень 2018 року - 149778 грн., за березень 2019 року - 171670 грн., за квітень 2019 року - 78517 грн., за вересень 2019 року - 80742 грн., за червень 2020 року - 124910 грн., за грудень 2020 року - 151890 грн., за червень 2021 року - 87867 грн., за вересень 2021 року - 136870 грн., за грудень 2021 року - 683941 грн., за червень 2022 року - 146178 грн., за вересень 2022 року - 602072 грн., за грудень 2022 року - 228876 грн., за березень 2023 року - 28297 грн., за квітень 2023 року - 19325 грн., за травень 2023 року - 7948 грн., за червень 2023 року - 13758 грн., за липень 2023 року - 38305 грн., за серпень 2023 року - 38151 грн., за вересень 2023 року - 14678 грн., за жовтень 2023 року - 2972 грн., за листопад 2023 року - 13556 грн., за грудень 2023 року - 497535 грн., за лютий 2024 року - 3543 грн., за березень 2024 року - 4555 грн., за квітень 2024 року - 24918 грн., за травень 2024 року - 8056 грн., за червень 2024 року - 12050 грн., за липень 2024 року - 84597 грн., за серпень 2024 року - 98760 грн., за вересень 2024 року - 139768 грн., за жовтень 2024 року - 77811 грн., за листопад 2024 року - 251847 грн., за грудень 2024 року - 12565 грн. та не зареєстровано податкову накладну на експортну операцію з відвантаження товару (насіння ріпаку, не для сівби, українського походження) нерезиденту EKOTURKA TEKSTIL TARIM HAYV.TAS.SAN.TIC.A.S. (Туреччина), обсяг поставки 10056365 грн. у грудні 2022 року;
3. ст.73 ПК України, в результаті чого до податкового органу надана відповідь не в повному обсязі без надання всіх відповідних документів на запит контролюючого органу;
4. п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України не забезпечено зберігання первинних документів протягом установлених ст..44 ПК України строків їх зберігання;
5. ст.51, пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, а саме: подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків Розрахунків за ІV квартал 2018 року, ІV квартал 2019 року, І квартал 2020 року, ІІІ квартал 2021 року, ІІІ квартал 2022 року, ІІІ квартал 2023 року.
На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 19.08.2025 № 45406/15-32-07-03-25, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4 327 641 грн., з яких за основним платежем на 393 4219 грн., за штрафними санкціями на 393 422 грн.;
- від 19.08.2025 № 45415/15-32-07-03-25, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2024 року на 85945 грн.; 
- від 19.08.2025 № 45417/15-32-07-03-25, яким до позивача застосовано штраф у сумі 112 200 грн. за не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 32 податкових накладних по операціям, визначеними п.198.5 ст.198 ПК України, які не були використані у господарській діяльності, та 1 податкову накладну на експортну операцію з відвантаження товару (насіння ріпаку) нерезиденту EKOTURKA TEKSTIL TARIM HAYV.TAS.SAN.TIC за грудень 2022 року;
- від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 8000 грн. за неподання в повному обсязі документів на запит контролюючого органу;
- від 19.08.2025 № 45423/15-32-07-03-25, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн. за ненадання документів у повному обсязі до перевірки, у зв`язку із їх відсутністю.
Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про їх скасування.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
За приписами п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п.198.1 ст.198 ПК України виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з: 
а) придбання або виготовлення товарів та послуг; 
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); 
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; 
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; 
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: 
дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; 
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За приписами п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За змістом п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 (далі - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, у податковому обліку витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість, включені до податкового кредиту, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та витрати, пов`язані із цією операцією. Сума ПДВ для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг).
Таким чином, всі витрати господарюючого суб`єкта мають бути здійснені в межах господарської діяльності та підтверджені відповідними первинними документами.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вирішуючи спірне питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 19.08.2025 № 45406/15-32-07-03-25, № 45415/15-32-07-03-25 суд першої інстанції виходив із таких мотивів.
В основу зазначених податкових повідомлень-рішень покладені висновки податкового органу щодо заниження позивачем податкових зобов`язань на загальну суму 4 195 643,00 грн., внаслідок чого відбулось завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 85 945 грн., заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 410 9698 грн.
Так, за висновками контролюючого органу за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 СК "ВИТЯЗЬ" задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 8 557 464 грн.
Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 встановлено їх заниження на суму 4 195 643 грн. У ході перевірки встановлені факти списання СК "ВИТЯЗЬ" добрив, засобів захисту рослин дизельного палива без наявності первинних документів, які б підтверджували факт використання ТМЦ у господарській діяльності підприємства. 
Так, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців СК "ВИТЯЗЬ" зареєстроване 17.02.1999 за № 15351200000000248 з основним видом діяльності за КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
СК "ВИТЯЗЬ" орендує складське приміщення загальною площею 380 кв. м для зберігання мінеральних добрив та засобів захисту рослин відповідно до договору оренди складського приміщення від 30.04.2020, який укладено з ТОВ "АЛЬЯНС-АГРО".
Позивач отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер 15150414202100158, з терміном дії з 23.04.2021 по 23.04.2026.
На балансі СК "ВИТЯЗЬ" наявна сільськогосподарська техніка у кількості 44 одиниць, яка використовується у господарській діяльності, пов`язаної із вирощуванням зернових культур, що підтверджується інвентаризаційним описом та формою 20-ОПП, та 14 нафторезервуарів і 1 паливна колонка (модуль), про що свідчить акт приймання-передачі паливного комплексу та форма 20-ОПП.
В аспекті наведеного вище апеляційний суд як і суд першої інстанції зазначає, що оскільки основним видом діяльності позивача є вирощування сільськогосподарської продукції, то застосування добрив та засобів захисту рослин є невід`ємною складовою технологічного процесу, направленого на досягнення урожайності, захисту рослин від хвороб, шкідників, бур`яну, підтримання родючості ґрунтів, а використання дизельного пального шляхом заправки наявної сільськогосподарської техніки безпосередньо пов`язано з необхідністю підготовки полів до засівання, їх оброблення та удобрення. 
Відповідно, придбання та використання добрив, засобів захисту рослин, дизельного пального є тими складовими, без яких неможливо досягти економічного ефекту, направленого на отримання доходу від основного виду діяльності.
Отже, для включення витрат, пов`язаних із вказаними операціями до податкової звітності, потрібно щоб ці витрати були безпосередньо пов`язані з господарською діяльність позивача.
Матеріалами справи підтверджено, що у період з 01.01.2018 по 31.12.2024 СК "ВИТЯЗЬ" здійснювалося списання добрив, засобів захисту рослин, дизельного пального на підставі:
- актів використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів (форма № ВЗСГ-3) за лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2018 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, жовтень, листопад 2019 року, лютий, березень, квітень, травень 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень 2021 року, квітень, травень, червень, вересень 2022 року, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2023 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року;
- актів списання ПММ за лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2018 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад 2019 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2023 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року. 
На підтвердження необхідності використання добрив, засобів захисту рослин, дизельного палива позивачем надано акти обстеження полів від 14.02.2018 , від 16.02.2018, від 01.03.2018, від 05.03.2018, від 10.03.2018, від 12.03.2018, від 16.03.2018, від 23.03.2018, від 02.04.2018, від 06.04.2018 , від 12.04.2018, від 16.04.2018, від 20.04.2018 , від 26.04.2018 , від 02.05.2018 , від 14.05.2018 , від 18.05.2018, від 06.06.2018 , від 19.06.2018 , від 06.09.2018 , від 12.09.2018 , від 16.09.2018, від 04.10.2018 , від 05.11.2018 , від 01.02.2019 , від 02.02.2019 , від 10.02.2019, від 01.03.2019 , від 18.03.2019 , від 20.03.2019 , від 23.03.2019 , від 10.04.2019, від 02.05.2019 , від 10.05.2019 , від 11.05.2019 , від 20.05.2019 , від 22.05.2019 , від 28.05.2019 , від 10.06.2019 , від 15.06.2019 , від 20.06.2019 , від 03.07.2019 , від 04.10.2019 , від 05.10.2019 , від 14.10.2019 , від 20.10.2019 , від 25.10.2019 , від 15.11.2019 , від 01.02.2020 , від 01.03.2020 , від 02.03.2020 , від 09.03.2020 , від 01.04.2020 , від 30.04.2020 , від 24.05.2020 , від 26.05.2020 , від 18.01.2021 , від 01.02.2021 , від 08.02.2021 , від 01.03.2021 , від 06.03.2021 , від 08.04.2021 , від 16.04.2021 , від 17.04.2021 , від 19.04.2021 , від 21.04.2021 , від 26.04.2021 , від 03.05.2021 , від 05.05.2021 , від 08.05.2021 , від 13.05.2021 , від 21.05.2021 , від 22.05.2021 , від 24.05.2021 , від 29.05.2021 , від 31.05.2021 , від 01.06.2021 , від 04.06.2021 , від 07.06.2021 , від 07.07.2021 , від 22.09.2021 , від 28.09.2021 , від 30.09.2021 , від 09.10.2021 , від 04.11.2021 , від 01.04.2022 , від 04.04.2022 , від 06.04.2022 , від 11.04.2022 , від 19.04.2022 , від 20.04.2022 , від 28.04.2022 , від 05.05.2022 , від 10.05.2022 , від 13.05.2022 , від 16.05.2022 , від 01.06.2022 , від 14.06.2022 , від 16.06.2022 , від 27.06.2022 , від 26.09.2022 , від 21.03.2023 , від 01.04.2023 , від 03.04.2023 , від 08.04.2023 , від 11.04.2023 , від 17.04.2023 , від 19.04.2023 , від 24.04.2023 , від 01.05.2023 , від 02.05.2023 , від 04.05.2023 , від 05.05.2023 , від 12.05.2023 , від 19.05.2023 , від 20.05.2023 , від 22.05.2023 , від 24.05.2023 , від 26.05.2023 , від 01.06.2023 , від 03.06.2023 , від 23.06.2023 , від 27.06.2023 , від 08.09.2023 , від 18.09.2023 , від 16.10.2023 , від 01.04.2024 , від 04.04.2024 , від 06.04.2024 , від 17.04.2024 , від 07.05.2024 , від 04.06.2024 , від 06.07.2024 , від 03.08.2024 , від 02.09.2024 , від 23.09.2024 , від 21.10.2024 , від 01.11.2024 , від 08.11.2024 , від 11.11.2024.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи -безпосереднє використання добрив, засобів захисту рослин, дизельного палива на полях, на яких позивач здійснює господарську діяльність з вирощування сільськогосподарської продукції, підтверджується:
- відомості виконання польових робіт з внесення добрив та обробки засобами захисту рослин СК "ВИТЯЗЬ" у розрізі виконавців та техніки за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік, за 2023 рік, за 2024 рік; 
- обліковими листами тракториста-машиніста і подорожніми листами за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2018 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, жовтень, листопад 2019 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2023 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року, 
- відомостями на відпуск нафтопродуктів за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, 2018 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад 2019 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2023 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року. 
Надані позивачем первинні документи відповідають вимогам ст.ст.187, 198, 201 ПК України, ч.2 ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” та мають відповідну юридичну силу.
Відхиляючи доводи відповідача про те, що акти списання добрив та засобів захисту росин не містять необхідної та детальної інформації на які саме культури витрачено добрива та ЗЗР, площі використання, норми витрат добрив та ЗЗР, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що акти використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів (форма № ВЗСГ-3) містять інформацію стосовно обсягу внесення кожного виду добрив на площу у кількості фізичної ваги, виміряної у кілограмах, у змісті яких відображенні відомості про назву добрив, ядохімікатів, гербіцидів, назву сільськогосподарської культури, розташованої на відповідному полі, площу поля (га), на якому виконуються роботи, кількість (фізична вага) внесеного продукту, з розрахунку із норм рекомендованих його виробником.
Окрім того, позивачем норми витрат мінеральних добрив та ЗЗР, затверджені директором СК "ВИТЯЗЬ" 03.01.2018.
Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що СК "ВИТЯЗЬ" доведено необхідність використання добрив, ЗЗР у власній діяльності, між тим надані позивачем первинні документи дають можливість відстежити їх рух у ході використання, а саме процес списання ТМЦ згідно з актами обстеження полів та подальше їх використання шляхом внесення у ґрунт у встановленому обсягу із розрахунку на конкретну площу земельної ділянки.
Відхиляючи твердження відповідача про не надання затвердженої технологічної карти (по кожній культурі/полю), агрономічного паспорта поля або рекомендацій агрономічної служби, накладних, змінно-денних паспортів, лімітно-заборних карток, не здійснення аналізу ґрунтів, то суд першої інстанції ґрунтовно зауважив, що по-перше, відповідач не послався на нормативно-правовий акт, яким передбачено обов`язковість таких документів, по-друге, не надання цих документів не свідчить про використання добрив та ЗЗР не в господарській діяльності СК "ВИТЯЗЬ".
Натомість, на підтвердження виконання робіт по внесенню добрив та ЗЗР співробітниками кооперативу за допомогою власної сільськогосподарської техніки, позивач надав до суду : штатний розпис, відомість щодо виконання польових робіт у розрізі виконавців та техніки, інвентаризаційний опис на техніку та повідомлення про об`єкти оподаткування форми 20-ОПП.
Також суд першої інстанції не взяв б до уваги доводи відповідача про відсутність на підприємстві посади агронома, оскільки згідно штатного розпису в СК "ВИТЯЗЬ" наявна посада агронома-механіка, а відповідно до наказу від 30.01.2018 № 10 було прийнято на роботу на посаду агронома-механіка ОСОБА_1 . 
Водночас, згідно посадової інструкції агронома-механіка, затвердженої директором СК "ВИТЯЗЬ"№ 02.01.2018, до його обов`язків, серед іншого, входить: обстеження полів та планування заходів з підготовки ґрунту (внесення добрив, боронування, тощо); обстеження посівів та планування заходів щодо обробки засобами захисту рослин та підживлення мінеральними добривами та стимуляторами росту; контроль за застосуванням добрив, засобів рослин та інших агрохімікатів, складання та своєчасне подання актів на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив. Агроном-механік має право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи; приймати управлінські рішення в межах своєї компетенції. 
Відхиляючи претензії контролюючого орану щодо Класифікатора професій, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зазначив помилковий код професії "Агроном" - 2149.2, тоді як правильний код - 2213.2, який відноситься до розділу "Професіонали в агрономії, водному господарстві, зооінженерії, лісівництві, меліорації та природно-заповідній справі". Крім того, за кодом 3115 закріплена професія "Механік", що відноситься до розділу "Технічний фахівець-механік", а не технік-механік, механік-агроном, агроінженер, як помилково зазначає відповідач у відзиві. З цього, висновки відповідача, зроблені з аналізу Класифікатора професій, стосовно того, що механік-агроном є фахівцем середньої ланки та не може офіційно підписувати агротехнічну документацію чи звіти, є необґрунтованими.
Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.
Доводи відповідача які також знайшли відображення і в апеляційній скарзі щодо списання дизельного палива без наявності первинних документів спростовуються актами списання ПММ за кожен місяць 2018-2024 років, в яких зазначено вид робіт, в результаті яких було використане дизельне паливо для сільхозтехніки, культура, яка оброблялась, площа обробки та кількість витрачених ПММ; відомостями на відпуск нафтопродуктів за кожен місяць 2018-2024 років, в яких вказано дата відпуску палива, марка та номер транспорту, кількість відпущеного нафтопродукту та прізвище водія, якому паливо було відпущено для обробки землі; обліковими листами тракториста-машиніста, в яких зазначено витрати палива в результаті виконаних робіт по нормі та фактично; завданнями трактористів, з кількістю відпущеного палива та його залишками; подорожніми листами вантажного автомобіля, де відображений рух пального. 
Також контролюючий орган посилався, як на підставу використання ПММ не в господарській діяльності, на відсутність факту реалізації сільськогосподарської продукції протягом 2020 року. 
Аналізуючи матеріали справи, суд першої інстанції слушно зазначив, що восени 2019 року та навесні 2020 року були складні погодні умови, які негативно вплинули на вегетацію та спричинили загибель посівів озимої пшениці, озимого ячменю, озимого ріпака, проса, соняшника на землях Ізмаїльського району Одеської області, у зв`язку з чим СК "ВИТЯЗЬ" у 2020 році не зібрав врожай, що підтверджуються протоколом № 23 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій райдержадміністрації від 04.06.2020, яким вказані події визнані надзвичайною ситуацією код 20323 (унаслідок засухи) та код 20324 (унаслідок заморозків) по всій території Ізмаїльського району. 
Позивач під час перевірки надавав контролюючому органу відповідні пояснення про складні погодні умови 2019-2020 років та, як наслідок, неурожайність у 2020 році.
Сертифікатом № 5100-25-1491 про форс мажорні обставини, виданим Одеською регіональною ТПП, виняткові погодні умови 2019-2020 років визнані обставинами непереборної сили (форс-мажор).
Твердження відповідача про те, що даний сертифікат не є належним доказом, оскільки його отримано після проведення перевірки та через п`ять років після події, суд першої інстанції ґрунтовно відхилив, оскільки сертифікат не є документом, пов`язаним з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, у зв`язку з чим знаходиться поза межами дії норми п.44.6 ст.44 ПК України, а чинним законодавством України не обмежено строк звернення суб`єктів господарювання до торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин. 
Вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а, відповідно до яких суд не може обмежувати право платника податків на подання доказів виключно тими документами, які були надані під час податкової перевірки. 
Отже, Сертифікатом № 5100-25-1491 про форс-мажорні обставини засвідчено настання обставин непереборної сили на період з 01.09.2019 по 30.04.2020, тобто на дату виникнення податкових зобов`язань, а тому, СК "ВИТЯЗЬ" на законних підставах включило до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості ТМЦ, які було використано на вирощування озимої пшениці, озимого ячменю, ріпака, проса, соняшнику врожаю 2020 року, та не повинен був включати їх до складу податкових зобов`язань.
На підставі викладеного суд першої інстанції правильно дійшов висновку , що вищевказаними первинними документами підтверджено використання позивачем в господарській діяльності добрив, ЗЗР, дизельного пального за період 2018-2024 роки на 419 5643 грн. (2 388 798 грн. - добрива, ЗЗР, 1 806 845 грн. - дизельне паливо), внаслідок чого СК "ВИТЯЗЬ" правомірно включило дану суму до податкового кредиту, а не до податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а тому висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань на загальну суму 4 195 643,00 грн., внаслідок чого відбулось завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 85 945,00 грн., заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 4 109 698,00 грн., є необґрунтованими.
З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючим органом протиправно нараховано позивачу грошові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 3 934 219,00 грн. та зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за грудень 2024 року на 85 945,00 грн., у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45406/15-32-07-03-25, № 45415/15-32-07-03-25 підлягають скасуванню.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45417/15-32-07-03-25 слід зазначити про таке.
Так, пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з ПДВ (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: 
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; 
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); 
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). 
Застосування до позивача штрафних санкцій за цим податковим повідомленням-рішенням пов`язано з висновками відповідача про необхідність складення і реєстрації в ЄРПН податкових накладних на нараховану суму податкових зобов`язань вартості ТМЦ (добрив, ЗЗР, дизельного пального), які використані не в господарській діяльності, та на експортну операцію з відвантаження товару нерезиденту EKOTURKA TEKSTIL TARIM HAYV.TAS.SAN.TIC.A.S. (Туреччина) з обсягом 10 056 365,00 грн.
Оскільки за результатами розгляду справи суд першої інстанції ґрунтовно прийшов до висновку про документальне підтвердження використання ПМЦ (добрив, ЗЗР, дизельного палива) у господарській діяльності позивача, протиправність висновків контролюючого органу про необхідність нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 4 195 643,00 грн., про що судом зазначено вище, то доводи контролюючого органу стосовно необхідності складання податкових накладних з цих підстав є безпідставними.
Водночас, щодо доводів контролюючого органу про експортну операцію з відвантаження товару нерезиденту, то суд першої інстанції з дотриманням положень чинного законодавства зауважив, що п.201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін. При цьому, згідно п.201.5 ст.201 ПК України та п.17 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні. 
Оцінюючі в сукупності наведені обставини, та даючи їм детальний аналіз, суд першої інстанції прийшов правильного висновку , що за операціями з постачання товарів/послуг, що не є об`єктом оподаткування, або місце постачання яких визначено за межами митної території України, податкові накладні не складаються та відповідно не реєструються в ЄРПН. 
Отже, податкове повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45417/15-32-07-03-25 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 р. № 45433/15-32-07-03-25 суд першої інстанції виходив із таких мотивів.
Так, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій стали висновки контролюючого органу про надання не в повному обсязі документів на запити відповідача від 21.02.2025 № 2826/КПР/15-32-07-03-05, від 26.06.2025.
Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
За приписами пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Втім, відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Згідно п.121.2 ст.121 ПК України ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Правовий аналіз зазначених норм матеріального права дає можливість дійти висновку, що контролюючий орган має право звернутися до платника податків із письмовим запитом про подання інформації, а платник податків зобов`язаний подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Відповідальність у вигляду штрафу настає для платника податків тільки у випадку неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що Головне управління ДПС в Одеській області направило СК "ВИТЯЗЬ" запит від 21.02.2025 № 2826/КПР/15-32-07-03-05, в якому просило надати інформацію та її документальне підтвердження (засвідченні підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид і обсяг операцій та розрахунків, що здійснювалися для з`ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідних відображенням у податкових деклараціях. В поясненнях просило відобразити наступні питання та надати відповідні копії документів та регістрів бухгалтерського обліку, а саме:
- вказати адресу розміщення офісних, виробничих та складських приміщень, земельних ділянок, а також підтвердити право власності, якщо вони не є власністю, зазначити на підставі яких договорів вони експлуатуються;
- надати пояснення щодо операцій, які вплинули на формування вищезазначених показників та їх підтвердження первинними документами;
- документи щодо реалізації товару/готової продукції (робіт, послуг), документальне підтвердження щодо придбання реалізованого товару (робіт, послуг) у контрагентів (договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі виконання робіт (послуг), товарно-транспортні документи). Зазначити, яким чином здійснювалися розрахунки з постачальниками та покупцями;
- регістри синтетичного та аналітичного обліку по всім рахунках бухгалтерського обліку за періоди, пов`язані з обчисленням об`єкту оподаткування та сплатою податків (з кореспонденцією рахунків), в тому числі журнали-ордери та картки рахунків 7, 8, 9 класу по субрахунках (поквартально та окремо за періоди 2018-2024 років);
- журнали ордери по рахункам бухгалтерського обліку 36, 37, 63, 68 в розрізі контрагентів (поквартально та окремо за періоди: 2018-2024 роки) з кореспонденцією рахунків;
- аналізи рахунків 1-9 із зазначенням сальдо на початок та кінець періоду по субрахунках, зокрема але не виключно: 79, 70, 71, 72, 73, 23, 26, 90, 91, 92, 93, 94, 80 та ін. (поквартально та окремо за періоди: 2018 - 2024 роки) з кореспонденцією рахунків;
- оборотні баланси, головна книга (поквартально та окремо за періоди: 2018-2024 роки); 
- регістри бухгалтерського обліку та первинні документи щодо обліку та руху основних засобів (інвентарні картки, акти вводу в експлуатацію та вибуття основних засобів) та капітальних інвестицій, дані проведених інвентаризацій, накази на проведення інвентаризацій, документи щодо проведення таких інвентаризацій та результати;
- регістри бухгалтерського обліку та первинні документи щодо обліку та руху товарно-матеріальних цінностей, у тому числі готової продукції (інвентарні картки, акти вибіття, оприбуткування, акти знищення, норми природного убутку та документи щодо таких обставин, дані проведених інвентаризацій, накази на проведення інвентаризацій, документи щодо проведення таких інвентаризацій та результати;
- регістри бухгалтерського обліку по рахунках, на яких рахується кредиторська заборгованість, дати її виникнення, копії первинних документів, що підтверджують її виникнення та порядок здійснення розрахунків щодо термінів її погашення;
- копію наказу про облікову політику підприємства що діє у період з 01.01.2018 по 30.12.2024;
- копію штатного розпису що діє у період з 01.01.2018 по 30.12.2024;
- інформацію, викладену у формі звітів 4-СГ, 29-СГ, 37-СГ (надати копії зазначених документів) за звітні періоди в межах періоду 01.01.2018 по 30.12.2024;
- видаткові накладні, товарно-супровідні документи (довіреності, ТТН, маршрутні листи, сертифікати тощо), акти наданих послуг, документи щодо складського оприбуткування, руху та вибуття товару в межах періоду 01.01.2018 по 30.12.2024;
- інформацію щодо походження зернових культур, що було придбано, виготовлено, реалізовано та що зберігались/зберігаються;
- щодо посіву площ та обсягу збирання врожаю окремо по кожній культурі та по періодах (2018-2024 роки), щодо обсягу врожаю культур окремо по кожній;
- умови зберігання культур та документи що підтверджують зберігання (складська квитанція елеватора, складська карта, тощо);
- інформацію та первинні документи що підтверджують технічну можливість та наявність трудових ресурсів щодо проведення посівної компанії (можливість здійснення посівну компанію, збирання, зберігання та відвантаження культур);
- документи що підтверджують перевезення вантажу (ТТН, шляхові листи);
- інші документи, що не ввійшли до переліку, але пов`язані із здійсненням фінансово-господарських операцій.
На вказаний запит позивач надав пояснення від 20.03.2025 № 35 з копіями документів, зі змісту якого слідує, що СК "ВИТЯЗЬ" відобразило інформацію по 3 питанням, які у запиті зазначалися як підстава для його направлення. 
Апеляційний суд як і суд першої інстанції зазначає, що у разі ненадання або надання не в повному обсязі пояснень та документів, складається відповідний акт, в якому зазначається які саме документи не надано платником податків. 
Водночас, сторонами по справі не заперечується, що акт про ненадання документів або надання документів в неповному обсязі на запит від 21.02.2025 № 2826/КПР/15-32-07-03-05 не складався, що підтверджується описом цього порушення у податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25, що виключає можливість застосування до позивача штрафу за надання не в повному обсязі документів на запит контролюючого органу. 
Також 26.06.2025 під час проведення перевірки посадові особи відповідача вручили головному бухгалтеру СК "ВИТЯЗЬ" 2 запити про надання документів, а саме:
- засновницькі документи за період з моменту реєстрації по теперішній час (з урахуванням усіх змін та доповнень - зміна складу засновників, розмір Уставного фонду та інших); щодо наявності власних/орендованих земельних ділянок, будівель, споруджень, приміщень, транспортних засобів та виробничих потужностей, які використовуються у господарській діяльності, залишків товарно-матеріальних цінностей; щодо придбання товарів, послуг, їх перевезення, оприбуткування (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, ТТН, ВМД); щодо зберігання, подальше використання у господарській діяльності та їх оплату (складські свідоцтва, складські квитанції, акти прийому-передачі та інше), відомості щодо якості товару та відомості щодо транспортування, навантаження/розвантаження товару/продукції); щодо відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку; щодо продажу товарів, робіт, послуг та відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні, розрахунки коригування до податкових накладних, ТТН, ВМД); головні книги, оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери та карток рахунків (зокрема, але не вичерпно): 10, 13, 15, 20, 23, 26, 27, 28, 30, 31, 36, 37, 63, 64, 68, 70, 71, 79, 90, 91, 92, 94, 95 в розрізі субрахунків та інші наявні регістри бухгалтерського обліку, що пов`язані з фінансово-господарською діяльністю підприємства та пов`язані з обчисленням та сплатою податків за вказаний період; інформацію про наявність необхідних для здійснення господарської діяльності ліцензій, дозволів, сертифікатів, тощо; штатний розклад; інші документи, що підтверджують операції за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2024 р., регістри систематичного та аналітичного бухгалтерського обліку;
- перелік майна, яке перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні), а також майна, попередньо переданого у тимчасове користування чи розпорядження іншим особам відповідно до норм цивільно-правових договорів; акти інвентаризації основних фондів, необоротних матеріальних активів, сировини, запасів, готової продукції з наказами про створення інвентаризаційних комісій за період, який охоплює перевірка; оборотно-сальдові відомості по матеріальним рахункам (10, 20, 22, 26, 27, 28 з розшифровкою по номенклатурі0 на дату складання результатів інвентаризації за звітні дати; інвентаризаційні картки, акти прийому-передачі, введення в експлуатацію; договори оренди, договори зберігання ТМЦ; перелік запасів - сировини, готової продукції, тощо які знаходяться на відповідальному зберіганні в інших СГД.
На вказані запити позивач 26.06.2025 надав пояснювальний лист № 57, в якому зазначено, що для проведення документальної перевірки були надані наступні документи за період з 01.01.2018 по 31.12.2024: засновницькі документи за період з моменту реєстрації по теперішній час з урахуванням усіх змін; документи щодо наявності орендованих земельних ділянок та договори оренди вищевказаних з СК "ВИТЯЗЬ"; придбання товарів, послуг, їх оприбуткування (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні, рахунки-фактури, ТТН); використання ТМЦ у господарській діяльності СК "ВИТЯЗЬ" (акти на списання, норми списання, обґрунтування щодо списання відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку; продаж продукції сільськогосподарського виробництва та відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку (договори, угоди, накладні, розрахунки коригування, ТТН, банківські виписки); оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери та кортки рахунків 10, 13, 20, 23, 30, 31, 36, 63, 64, 68, 70, 71, 79, 90, 91, 92, 94, 95 в розрізі субрахунків; штатний розклад, накази по кадровій та облікові політиці підприємства; касові документи та банківські виписки; акти інвентаризацій. 
В описі порушення в податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25 зазначено (дослівно): "В ході перевірки підприємству був наданий запит від 26.06.2025 про надання у робочому порядку документів, пов`язаних з предметом перевірки за період з 01.01.2018 по 31.12.2024. При перевірці складено акт від 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 про ненадання визначених у запиті документів, їх копій та письмових пояснень стосовно виявлених порушень". 
Тобто, з опису порушення, яке відображено в податковому повідомленні-рішенні, неможливо встановити на який із 2 запитів контролюючого органу від 26.06.2025 СК "ВИТЯЗЬ" не надало документів та яких саме, враховуючи надання позивачем документів листом від 26.06.2025 р. № 57.
Водночас, відповідно до акту долученого до матеріалів справи від 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 "Про ненадання первинних документів, копій документів та пояснень при проведенні виїзної документальної позапланової перевірки СК "ВИТЯЗЬ", код за ЄДРПОУ 24773072" вказано на те, що платником податків надані витребувані у запитах документи, крім первинних документів, які потрібні для списання добрив та засобів захисту рослин: технологічні карти (по кожній культурі/полю), агрономічні паспорти полів або рекомендації агронома, акти на внесення, змінно-денні рапорти, журнали обліку робіт, норм внесення, розрахунку у кг або літрах на гектар, накази по підприємству про затвердження норм витрат, лімітно-заборні картки. До перевірки не надані первинні документи, які підтверджують факт використання дизельного палива: журнали обліку роботи техніки, шляхові листи, звіти механізаторів, накази по підприємству про затвердження норм витрат.
Проаналізувавши зміст опису цього порушення у податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25 та зміст акту від 01.07.2025 р. № 5524/15-32-07-03-21 вбачається їх невідповідність один одному, оскільки в описі порушення у податковому повідомленні-рішення зазначається про ненадання документів на запит від 26.06.2026, а в акті фактично йде мова про надання документів в неповному обсязі.
Окрім того, суд першої інстанції слушно зауважив, що перелік наведених у акті 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 про ненадання документів стосується не запитів контролюючого органу від 26.06.2025, а запиту від 27.06.2025, в якому саме і вказувалося на необхідність надання документів щодо придбання дизельного палива, добрив та засобів захисту рослин, їх перевезення, оприбуткування (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні акти, виконання робіт, рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, ТТН, ВМД) та їх зберігання, а також подальшого використання у господарській діяльності та їх оплату (складські свідоцтва, складські квитанції, акти прийому-передачі та інше), відомості щодо якості товару та відомості щодо транспортування, навантаження/розвантаження товару/продукції); щодо відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку. 
Однак, ненадання або надання не в повному обсязі документів на запит від 27.06.2025 не було підставою для застосування до позивача штрафу гідно податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25, а тому воно підлягає скасуванню.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 45423/15-32-07-03-25 .
Так, судом встановлено, що змістом цього податкового повідомлення-рішення до СК "ВИТЯЗЬ" застосовано штрафні санкції за порушення вимог п.44.1, 44.3 ст.44 ПК України, а саме: неподання документів у повному обсязі до перевірки, а саме: платником податків не були надані до перевірки акти на списання добрив, засобів захисту рослин, палива за 2019-2024 роки.
Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.
Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
З аналізу даних правових норм слідує, що платник податків формувати показники фінансової звітності на підставі первинних документів та забезпечити їх зберігання протягом встановлених податковим законодавством строків, а у разі невиконання цього обов`язку - несе відповідальність у вигляді штрафу. 
Як вже зазначалося, за податковим повідомленням-рішенням до СК "ВИТЯЗЬ" застосовано штраф за ненадання документів у повному обсязі до перевірки, у зв`язку з їх відсутністю, а саме: не надано до перевірки акти на списання добрив, засобів захисту рослин, палива за 2019-2024 роки.
Водночас, такі висновки контролюючого органу не відповідають дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач під час перевірки надавав акти списання добрив, ЗЗР, палива, що підтверджується не лише листом від 26.06.2025, а й складеним ревізорами переліком актів на списання добрив та ЗЗР, змістом акту перевірки від 09.07.2025 № 36868/15-32-07-03-20 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СК "ВИТЯЗЬ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2024 р.", в якому на аркушах 8, 11 вказується на те, що "...до перевірки надані тільки акти списання добрив, ЗЗР..", "...до перевірки надані тільки акти на списання дизельного палива...".
Вказана обставина виключає викладений в податковому повідомленні-рішенні 19.08.2025 45423/15-32-07-03-25 виклад порушення. До того ж він суперечить акту перевірки, в якому відображено протилежне.
Також, в описі порушення в податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 45423/15-32-07-03-25 зазначено (дослівно): "В ході перевірки підприємству був наданий запит від 26.06.2025 про надання у робочому порядку документів, пов`язаних з предметом перевірки за період з 01.01.2018 по 31.12.2024. При перевірці складено акт від 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 про ненадання визначених у запиті документів, їх копій та письмових пояснень стосовно виявлених порушень". 
Тобто, з опису порушення, яке відображено в податковому повідомленні-рішенні, неможливо встановити на який із 2 запитів контролюючого органу від 26.06.2025 СК "ВИТЯЗЬ" (зміст яких суд відобразив вище при оцінці податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45433/15-32-07-03-25) не надало документів та яких саме, враховуючи надання позивачем документів листом від 26.06.2025 р. № 57.
В акті від 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 "Про ненадання первинних документів, копій документів та пояснень при проведенні виїзної документальної позапланової перевірки СК ВИТЯЗЬ", код за ЄДРПОУ 24773072" вказано на те, що платником податків надані витребувані у запитах документи, крім первинних документів, які потрібні для списання добрив та засобів захисту рослин: технологічні карти (по кожній культурі/полю), агрономічні паспорти полів або рекомендації агронома, акти на внесення, змінно-денні рапорти, журнали обліку робіт, норм внесення, розрахунку у кг або літрах на гектар, накази по підприємству про затвердження норм витрат, лімітно-заборні картки. До перевірки не надані первинні документи, які підтверджують факт використання дизельного палива: журнали обліку роботи техніки, шляхові листи, звіти механізаторів, накази по підприємству про затвердження норм витрат.
Проаналізувавши зміст опису цього порушення у податковому повідомленні-рішенні від 19.08.2025 № 45423/15-32-07-03-25 та зміст акту від 01.07.2025 р. № 5524/15-32-07-03-21 вбачається їх невідповідність один одному, оскільки в описі порушення у податковому повідомленні-рішення зазначається про ненадання документів на запит від 26.06.2026 р., а в акті фактично йде мова про надання документів в неповному обсязі.
Окрім того, перелік наведених у акті 01.07.2025 № 5524/15-32-07-03-21 про ненадання документів стосується не запитів контролюючого органу від 26.06.2025, а запиту від 27.06.2025, в якому саме і вказувалося на необхідність надання документів щодо придбання дизельного палива, добрив та засобів захисту рослин, їх перевезення, оприбуткування (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні акти, виконання робіт, рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, ТТН, ВМД) та їх зберігання, а також подальшого використання у господарській діяльності та їх оплату (складські свідоцтва, складські квитанції, акти прийому-передачі та інше), відомості щодо якості товару та відомості щодо транспортування, навантаження/розвантаження товару/продукції); щодо відображення цих операцій у бухгалтерському та податковому обліку. Однак, ненадання або надання не в повному обсязі документів на запит від 27.06.2025 р. не був підставою для застосування до позивача штрафу гідно податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 р. № 45423/15-32-07-03-25.
Підсумовуючи наведене вище колегія суддів дійшла висновку, що контролюючим органом не доведено ані відсутності первинних документів у платника податків у встановлений законом спосіб, а застосування наслідків, передбачених пунктами п.44.1, 44.3 ст.44 ПК України, здійснено без належних правових підстав. 
Отже, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу ненадання або надання не в повному обсязі документів під час перевірки, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.08.2025 № 45423/15-32-07-03-25.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Посилання податкового органу щодо не надання позивачем усіх необхідних документів підтверджуючих списання палива та ЗЗР, спростовані матеріалами справи, а саме: актами списання паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за кожен місяць 2018-2024 р.р., в яких зазначається: вид робіт, в результаті яких було використане дизельне паливо для сільськогосподарської техніки; культура, яка оброблялась; площа обробки та кількість витрачених ПММ; відомостями на відпуск нафтопродуктів за кожен місяць 2018-2024 років, в яких зазначається: дата відпуску палива, марка та номер транспорту, кількість відпущеного нафтопродукту та прізвище водія, якому паливо було відпущено для обробки землі; облікові листи тракториста-машиніста, в яких зазначені: витрати палива в результаті виконаних робіт по нормі та фактично; завданням трактористів, з кількістю відпущеного палива та його залишками; подорожніми листами вантажного автомобіля, де відображений рух пального тощо.
Стосовно посилання Головного управління ДПС в Одеській області на постанови Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 520/5611/19, від 09.02.2023 у справі № 240/11654/20, від 02.06.2020 у справі № 804/4663/17, від 25.11.2020 у справі № 520/11234/19 апеляційний суд зазначає, що за даними ЄДРСР відсутня інформація ухвалення Верховним Судом будь-яких рішень у цих справах.
При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо визнання неналежним доказом підтвердження складних погодних умов 2019-2020 років - Сертифікат про форс-мажорні обставини № 5100-25-1491, оскільки «він був виданий вже після здійснення перевірки» , з огляду на те, що у постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд висловив позицію, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги СК «ВИТЯЗЬ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі № 420/32018/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 20 березня 2026 року.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик