Справа № 535/150/26 
Провадження № 3/535/79/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року  с-ще Котельва
Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Гуляєва Г.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,  РНОКПП: невідомо,
який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,
за ч.5 ст.126 КУпАП;-
У С Т А Н О В И В : 
На розгляд до Котелевського районного суду Полтавської області надійшли та об`єднані в одне провадження, два матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення ним правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.5 ст.126 КУпАП.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №591312 від 14.02.2026, складеного інспектором СПД №1 (смт Котельва) ВП №4 (м.Зіньків) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Шаблій С.М. та встановлено судом, 14.02.2026 року о 16-20 год. в с. Велика Рублівка Полтавського району, Полтавської області по вул. Центральна, 2 водій гр. ОСОБА_2  повторно протягом року, керував автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 ,   без посвідчення водія на право керування даним видом транспортних засобів, будучи позбавленим права керування на 5 років, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, під час якого здійснювалась безперервна відеофіксація події на на боді камери №1113030404/11, №1113030404/76, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.
Крім того, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №592048 від 15.02.2026, складеного інспектором СПД №1 (смт Котельва) ВП №4 (м.Зіньків) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Кондратюк С.Ю. та встановлено судом, 15.02.2026 року о 15-30 год. в с. Велика Рублівка Полтавського району, Полтавської області по вул. Владислава Карпуна (Брикеря), 2 водій гр. ОСОБА_2  повторно протягом року, керував автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 ,   без посвідчення водія на право керування даним видом транспортних засобів, будучи позбавленим права керування на 5 років, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, під час якого здійснювалась безперервна відеофіксація події на на боді камери № 1113030404/11, № 1113030404/76, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_2  не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за місцем реєстрації, зазначеним у протоколі, а також СМС повідомленням на номер мобільного телефону  ОСОБА_2 , зазначеному у протоколі. До суду надав письмову заяву про визнання вини та розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином про місце і час розгляду справ, у судове засідання не з`явився, суд розглядає справу у відсутність  ОСОБА_2 , що узгоджується із положеннями ст. 268 КУпАП, за змістом якої, присутність особи у справах даної категорії не визнана законом обов`язковою.
В ст. 19 Закону України "Про міжнародні договорами", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07.07.89, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена достовірними і належними доказами.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, якими передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2026,  ОСОБА_2  був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП до покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Вина  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №591312 від 14.02.2026 та №592048 від 14.02.2026 , копією постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2026, відеоматеріалом до протоколів про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 №591312 від 14.02.2026 та №592048 від 14.02.2026, довідкою Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 16.02.2026 №38580-2026, згідно якої  ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував. Повторність. 
Зазначені протоколи складені уповноваженими на те посадовими особами, в межах наданих їм повноважень, відповідають вимогам ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст.251 КУпАП є доказами у справі. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Обставин, що пом`якшує відповідальність,та обставин, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду не встановлено.
Санкцію ч.5 ст.126 КУпАП визначено адміністративне стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання. Особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Подібна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд вважає за необхідне до даних правовідносин застосувати правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Вказані висновки Верховного Суду є вагомими та підлягають до застосування, в якості аналогії і під час накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за адміністративні правопорушення на транспорті, санкцією яких передбачено такий вид даного адміністративного стягнення, в силу того, що відповідно до змісту абз. 2 п. 20, абз. 8 п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 511), рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, підлягає надсиланню до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, зазначеної в цьому рішенні, та вже перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС, крім іншого, перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за державними реєстрами щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.
З огляду на вказане вбачається, що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка навіть не отримувала посвідчення водія, перешкоджатиме і в майбутньому отримати його упродовж строку, визначеного в судовому рішенні, зокрема в формі постанови.
Згідно ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
З урахуванням наведеного, до призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом належить приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2026.
Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
За змістом абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Водночас матеріали справи не містять доказів належності ОСОБА_2 автомобілю ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував 14.02.2026 та 15.02.2026 року.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Отже, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_2 , ступінь його вини за адміністративні правопорушення, а також відсутність обставини, що обтяжує та пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2  необхідно накласти адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років без оплатного вилучення транспортного засобу, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст. 23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню правопорушень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст.33,36, 40-1, ч.5 ст.126, ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, та на підставі ст.36 КУпАП, призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
До призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2026.
Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 81 600.00 грн.
Платіжні реквізити для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху (штрафів ДАІ): отримувач коштів - ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, р/рахунок - UA048999980313050149000016001.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 коп.).
Копію постанови направити до СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області, для виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, з урахуванням невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2026.
Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права, яка набрала законної сили.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя : Г.М. Гуляєва