Дата документу 06.02.2026
Справа № 334/10038/25
Провадження № 2/334/839/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Філіпової І. М.,
за участю секретаря Мандик М. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ :
01.12.2025 року АТ «Універсал банк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_1 , у якій банк просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.02.2023 року у розмірі 11224,11 грн. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. 
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що monobank – це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. 
17.02.2023 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.02.2023 року. Поставивши свій підпис у заяві, відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України. 
На підставі вказаного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривнях та встановив ліміт використання кредиту у сумі 15000,00 грн. 
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 
Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим допустив утворення заборгованості, яка становить 11 224,11 грн та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 11 224,11 грн; загального залишку заборгованості за відсотками – 0,00 грн; заборгованість за пенею – 0,00 грн; заборгованості за пенею та комісією 0, 00 грн.
09.01.2026 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що 17.02.2023 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, укладено Договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. 
Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Відповідно до анкети – заяви відповідач просить встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нарахована процентна ставка 3,1 відсоток на місяць з першого дня користування кредитом ( п. 2 анкети – заяви). 
Відповідач також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися відповідачем для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнає удосконалений електрони підпис аналогом власноручного підпису. 
До Договору про надання банківських послуг банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, копію паспорту споживчого кредиту, тарифи банку.
Згідно довідки банку від 10.11.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, розмір встановлено кредитного ліміту 15 000,00 грн.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.10.2025 року становить 11224,11 грн та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 11224,11 грн; загального залишку заборгованості за відсотками – 0,00 грн; заборгованість за пенею – 0,00 грн; заборгованості за пенею та комісією 0, 00 грн.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, підписавши Анкету-заяву, відповідач прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами і правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.
Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов, статті 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про надання кредиту.
Між сторонами відповідно до п.п. 5.3, 5.8.1 п. 5 Розділу І Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.
Банк випускає клієнту платіжну карту на підставі договору, що укладається шляхом підписання клієнтом анкети – заяви. Випуск платіжної карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення по можливість випуску клієнту платіжної карти. Клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. (п.п. 2.1., 2.3., 2.4 п. 2 Розділу ІІ Умов).
Абзац 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформульовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, із досліджених судом доказів вбачається, що умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений та станом на 05.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.02.2023 року становить 11 224,11 грн. 
При цьому відповідач правом подачі відзиву не скористався, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких обґрунтованих заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.02.2023 року у розмірі 11 224 грн 11 коп. станом на 05.10.2025 року.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач – Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19;
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Філіпова І. М.