ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 березня 2026 року 	Справа № 160/37341/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченка Вадима Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Криворізької міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

30.12.2025 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченка Вадима Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної Державної адміністрації, Криворізької міської ради, третя особа : Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, у якій позивач просить суд: 
визнати протиправною бездіяльність Криворізької міської ради та Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка полягає в нездійсненні заходів щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» і закріплення їх в натурі (на місцевості);
зобов`язати Криворізьку міську раду (код ЄДРПОУ 33874388), юридична адреса: пл. Молодіжна, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101, та Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 38752461), юридична адреса: вулиця Лабораторна, 69, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона», площею 28 га, що знаходиться в адміністративних межах Тернівського району міста Кривого Рогу, та закріплення їх в натурі (на місцевості) відповідно до вимог чинного законодавства України.
Ухвалою суду від 31.12.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 31.12.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- інформацію/відомості щодо здійснення заходів щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» і закріплення їх в натурі (на місцевості);
- інформацію/відомості/підстави щодо не здійснення відповідних дій; 
- усі наявні докази щодо суті спору.
16.01.2026 року прокуратурою подано заява про зміну предмета позову та виключення відповідача.
26.01.2026 року Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної Державної адміністрації подали відзив на позовну заяву прокуратури. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 року клопотання виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченка Вадима Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) – задоволено. 
Виключено Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (адреса: вулиця Лабораторна, 69, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) з числа сторін, зокрема відповідача у справі №160/37341/25. 
Змінено предмет позову виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Криворізької міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, та вирішено здійснювати подальший розгляд справи з наступними позовними вимогами: 
«1. Визнати протиправною бездіяльність Криворізької міської ради, яка полягає в нездійсненні заходів щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» і закріплення їх в натурі (на місцевості) та зобов`язати Криворізьку міську раду (код ЄДРПОУ 33874388), юридична адреса: пл. Молодіжна, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101 забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона», площею 28 га, що знаходиться в адміністративних межах Тернівського району міста Кривого Рогу, та закріплення їх в натурі (на місцевості) відповідно до вимог чинного законодавства України».
26.01.2026 року третя особа подали письмові пояснення третьої особи. 
26.01.2026 року Криворізька міська рада подали відзив на позовну заяву. 
26.01.2026 року відповідачем подано заяву про долучення доказів. 
03.02.2026 року прокуратурою подано відповідь на відзив. 
Ухвалою суду від 27.02.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/37341/25 до 27.03.2026 року.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 27.03.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Уобґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі отриманої інформації від Виконавчого комітету Тернівської районної в місті Кривому Розі ради, Криворізької міської ради, а також Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації було встановлено, про невжиття протягом тривалого часу цими органами дієвих заходів зі встановлення меж в натурі (на місцевості) ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Балка Північна Червона", що фактично унеможливлює охорону та збереження у природному стані цього Заказника, а також унеможливлює здійснення контролю за дотриманням режиму заборони певних видів діяльності на його території.
Вказують, що саме на Криворізьку міську раду покладено обов`язок із забезпечення режиму охорони території та збереження ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Балка Північна Червона" та покладено обов`язок із вчинення дій по замовленню проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території вказаного об`єкту природно заповідного фонду, а також здійснення контролю за його виготовленням.
Через тривалу бездіяльність відповідачів щодо виконання вимог чинного законодавства, на даний час межі території Заказника не визначені, вказана територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена. 
Відсутність встановлених меж в натурі фактично унеможливлює збереження в природному стані, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу, якісного забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження.
Невжиття заходів до проведення робіт щодо організації і встановлення меж території, є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовом до суду в інтересах держави.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що у матеріалах справи містяться докази, що відповідачі вели активну переписку, ініціювали питання фінансування перед обласною адміністрацію та включали заходи до екологічних програм. 
Таким чином, державні органи не проявляли «умисної пасивності», а діяли в межах наявних ресурсів.
Видатки, які здійснюються з місцевих бюджетів, визначені ст.91 Бюджетного кодексу України, до яких належать видатки на виконання міських програм, пов`язаних з виконанням власних повноважень, затверджених міською радою згідно із законом. 
Ураховуючи викладене, у рамках сприяння охороні та збереженню об`єктів ПЗФ у 2021 році за рахунок коштів місцевого бюджету було забезпечено розроблення проєкту землеустрою щодо організації та встановлення меж території природно заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Балка Північна Червона», який затверджено рішенням міської ради від 27.10.2021 №873. 
Замовником робіт виступав департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради. Розуміючи важливість питання встановлення меж для територій ПЗФ, як ефективного правового та екологічного захисту цих територій, що дозволяє уникати конфліктів між природоохоронними цілями та господарською діяльністю управлінням екології неодноразово ініціювалося питання перед Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів на розробку проєкту землеустрою щодо організації та встановлення меж об`єкту ПЗФ загально-державного значення ландшафтного заказника «Балка Північна Червона».
За інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації у 2023-2024 роках відповідно до розподілу коштів обласного бюджету, передбачених на здійснення природоохоронних заходів та затверджених відповідними розпорядженнями голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації, передбачено реалізацію заходу «Встановлення меж територій природно-заповідного фонду Дніпропетровської області».
Копії листів від 07.02.2023 №1-353/0/261-23, 18.10.2024 №1-3904/0/261-24 долучено до матеріалів справи. 
Крім того, вказують, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 04.02.2025 №Р-49/0/3-25 Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації виділено кошти з обласного бюджету на розробку проєктів створення (розширення) реконструкції та розвитку об`єктів ПЗФ. 
Станом на теперішній час, фінансування зазначених робіт для об`єкту ПЗФ загальнодержавного значення ландшафтного заказника «Балка Північна Червона», не здійснювалося.
Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 11.06.2014 №165 «Про забезпечення режиму охорони та збереження об`єктів природно заповідного фонду» було зобов`язано виконкоми Тернівської та Центрально-Міської районних у місті рад організувати охорону й збереження в належному стані об`єктів природно-заповідного фонду міста: ландшафтних заказників «Балка Північна Червона» загальнодержавного значення та «Балка Північна Червона» місцевого значення (Тернівський район);
геологічної пам`ятки природи «Скелі МОДРу» загальнодержавного значення (Центрально-Міський район); 
у місячний термін від дня ухвалення рішення подати необхідні документи до департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації для вирішення питання переоформлення охоронних зобов`язань щодо збереження й утримання зазначених об`єктів. 
Відповідно до Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.12.2016 № 463 «Про внесення змін до Положення про ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» було затверджено відповідне Положення к новій редакції згідно з яким територія, оголошена Заказником, не вилучається з користування Тернівської районної у місті ради, який здійснює на ній свою діяльність згідно з цим Положенням. 
Дніпропетровською обласною державною адміністрацією було видано Охоронне зобов`язання від 19.02.2019 № 2/19-з. Цим охоронним зобов`язанням до виконкому Тернівської районної у місті ради передається під охорону та дотримання встановленого режиму ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Балка Північна Червона», загальною площею 28,0 га, який розташовано на території північно-західної околиці м.Кривий Ріг Дніпропетровської області. 
Рішенням Криворізької міської ради від 27.10.2021 № 873 «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Балка Північна Червона» Затвердити проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Балка Північна Червона» площею 26,0000 га, розташованого в Тернівському районі м. Кривого Рогу. Установити межі території природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Балка Північна Червона» площею 26,0000 га, розташованого в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за цільовим призначенням – землі для збереження та використання заказників (код 04.08) для розміщення ландшафтного заказника місцевого значення «Балка Північна Червона». 
Виконкому Тернівської районної у місті ради забезпечити виконання вимог рішення виконкому міської ради від 11.06.2014 №165 «Про забезпечення режиму охорони та збереження об`єктів природно-заповідного фонду». 
Враховуючи наведене, вважають, що Криворізькою міською радою не допущено протиправної бездіяльності, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 

Третя особа зазначає про те, що Тернівська районна у місті рада та її виконавчий орган не мають делегованих повноважень щодо зобов`язань в організації охорони й збереження територій та об`єктів ПЗФ ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона».
Рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», розділом «У галузі бюджету та фінансів», фінансування видатків на розроблення проекту землеустрою про встановлення меж в натурі ландшафтного заказника державного значення «Балка Північна Червона» не передбачено .
Вказують, що протиправна бездіяльність – це пасивна поведінка за умови, коли орган мав реальну можливість вчинити дію, але не вчинив її. Як вбачається з позову основною перешкодою встановлення меж у натурі є відсутність бюджетних асигнувань. Бюджетний кодекс України забороняє вчиняти видатки без відповідних призначень.
Отже, відсутність коштів є об`єктивною обставиною, яка виключає вину відповідачів та третьої особи.

V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 12.12.1983 №495 створений об`єкт природно-заповідного фонду – ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» площею 28,0 га. 
Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.07.2000 № 502 «Про забезпечення режиму охорони і збереження об`єктів природно-заповідного фонду міста» вирішено зобов`язати Управління містобудування і архітектури виконкому міської ради організувати охорону і збереження у належному стані об`єктів природно-заповідного фонду міста, у тому числі Заказник та у місячний термін подати необхідні документи до Держуправління екобезпеки в Дніпропетровській області. 
У подальшому, Держуправлінням екобезпеки в Дніпропетровській області територію Заказника площею 28,0 га передано під охорону управлінню містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради відповідно до охоронного зобов`язання від 25.09.2000 року №2.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 25.02.2011 № 61 затверджено положення про Заказник у новій редакції, де пунктом 1.4, 1.9 визначено як землекористувача Криворізьку міську раду. 
Пізніше, наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.12.2018 року №463 затверджено положення про Заказник та враховуючи рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 11.06.2014 № 165 «Про забезпечення режиму охорони та збереження об`єктів природно-заповідного фонду», яким зобов`язано Виконком Тернівської районної в місті ради організувати охорону та збереження в належному стані Заказника, оформлено охоронне зобов`язання від 19.02.2019 №2/19 з. 
За цим зобов`язанням, до Виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради передано під охорону та дотримання встановленого режиму Заказник площею 28,0 га, який розташовано на території північно-західної околиці міста Кривий Ріг Дніпропетровської області в межах Тернівської районної у місті Кривому Розі ради.
Оскільки на теперішній час межі земельної ділянки під Заказником площею 28,0 га, яка розташована на території Тернівського району міста Кривого Рогу в натурі (на місцевості) не встановлено, що підтверджується відповіддю на запит прокуратури з Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин № 2711/299-25 від 14.10.2025, Криворізькою північною окружною прокуратурою на адресу Тернівської районної в місті Кривому Розі ради направлялися запити від 23.12.2022 №04/58-10503ВИХ-22, від 03.06.2025 № 58 4345ВИХ-25, у відповідь на які листами районна рада повідомила таке. 
Рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», в якому у підрозділі «У сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища» делеговано: «п. 14. Сприяють організації охорони і збереження територій та об`єктів природно - заповідного фонду на території району», інші повноваження районній у місті раді та її виконавчому комітету не делегувались. 
Тобто, повноваження щодо розпорядження та користування земельними ділянками Криворізької територіальної громади до районних у місті рад не делегувались. 
Також, вказано, що відповідно до cт. 70 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет на конкретні цілі, що пов`язані з реалізацією програм та заходів, а ст. 85 Бюджетного кодексу України забороняє виконкомам районних у місті рад планування та здійснення видатків, не віднесених до районних у місті бюджетів, якими є видатки, направлені на виконання заходів з охорони навколишнього природного середовища. 
Раніше, виконкомом Тернівської районної у місті Кривому Розі ради було отримано лист від Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (від 21.02.2019 №1/1394/0/261-19) щодо оформлення охоронного зобов`язання від 19.02.2019 №2/19-з по передачі під охорону та дотримання встановленого режиму ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона». Проте, надане виконкому охоронне зобов`язання суперечить чинному законодавству, Бюджетному кодексу України та делегованим виконкомам районних у місті Кривому Розі радам повноваженням, охоронне зобов`язання по збереженню ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» виконкомом Тернівської районної у місті Кривому Розі ради ніколи не погоджувалося та виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради не є суб`єктом, який повинен забезпечувати охоронні зобов`язання регіонального ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона». 
Тернівський район є однією з адміністративно - територіальних одиниць - районом у місті Кривому Розі, на які поділяється місто. 
У місті Кривому Розі, розпорядником земель від територіальної громади міста є Криворізька міська рада, яка може приймати рішення щодо виділення бюджетних коштів міста на виготовлення технічної документації із землеустрою території земельної ділянки природно-заповідного фонду та винесення її меж в натурі (на місцевості). 
Крім того, з приводу необхідності вжиття заходів щодо виготовлення технічної документації із землеустрою території Заказника, Криворізька північна окружна прокуратура неодноразово зверталася до Криворізької міської ради з запитами від 08.11.2023 № 04/58-8324ВИХ-23, від 10.10.2024 №58-7849ВИХ-24, від 08.01.2025 року № 58- 149ВИХ-25, від 11.04.2025 № 58-2995ВИХ-25, від 03.06.2025 № 58-4346ВИХ-25. 
У відповідь на вказані запити, Криворізькою міською радою повідомлялось про неможливість виділення коштів з місцевого бюджету на виготовлення технічної документації із землеустрою території Заказника та зазначалось про ініціювання питання перед Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації (надалі - Департамент), як уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно заповідного фонду щодо забезпечення фінансуванням робіт з організації та встановлення меж об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення ландшафтного заказника «Балка Північна Червона» коштом державного чи обласного бюджетів. 
Також, окружною прокуратурою також неодноразово направлялися запити до Департаменту, зокрема від 08.01.2024 № 58 149ВИХ-24, від 22.03.2024 №58-2415ВИХ-24, від 09.07.2024 №58-5451ВИХ-24, від 08.01.2025 №58-148ВИХ-25, від 11.04.2025 №58-2998ВИХ-25. У відповідь на вказані запити Департаментом повідомлено, що в рамках Дніпропетровської обласної комплексної програми (стратегії) екологічної безпеки та запобігання змінам клімату на 2016- 2025 роки, яка затверджена рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21.10.2015 № 680-34/УІ (із змінами), за рахунок коштів обласного бюджету, що надходять від сплати екологічного податку суб`єктами господарювання, здійснює реалізацію природоохоронних заходів, в тому числі, встановлення меж для об`єктів та територій природно-заповідного фонду. 
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 27.12.2023 № 566/0/3-23 “Про розподіл коштів обласного бюджету, передбачених на здійснення природоохоронних заходів у 2024 році” затверджено захід “Встановлення меж територій природно-заповідного фонду Дніпропетровської області”, на підставі чого, департаментом розглядається можливість виконання робіт з розробки проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, зокрема і для ландшафтного заказника загальнодержавного значення “Балка Північна Червона”. 
У подальшому, Департаментом повідомлено, що реалізація вищевказаних заходів не здійснювалась та за можливості буде здійснюватися з урахуванням фактичних можливостей сьогодення та фінансування. 
Отже, на підставі отриманої інформації, прокуратура дійшла висновку про невжиття протягом тривалого часу цими органами дієвих заходів зі встановлення меж в натурі (на місцевості) ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Балка Північна Червона", що фактично унеможливлює охорону та збереження у природному стані цього Заказника, а також унеможливлює здійснення контролю за дотриманням режиму заборони певних видів діяльності на його території.
Вказані обставини стали підставою для звернення прокуратури із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до окремих положень до ст.131-1 Конституції Україні, в Україні діє прокуратура, яка здійснює:
1) підтримання публічного обвинувачення в суді;
2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;
3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Закону України “Про прокуратуру” (далі - Закон №1697-VII) на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.
Керівник окружної прокуратури відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону №1697-VII представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.
Питання представництва прокурором інтересів громадянина або держави врегульоване ст.13 зазначеного Закону.
Зокрема, воно полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:
1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);
2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;
3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;
4) брати участь у розгляді справи;
5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;
6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;
7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1697-VII право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. 
Стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» пов`язує обов`язок прокурора реалізувати представницькі повноваження в інтересах держави, у тому числі шляхом пред`явлення позовної заяви, лише з наявністю, на його думку, факту порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природнозаповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України «Про природно-заповідний фонд України». 
Статтею 11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища (Мінприроди України), спеціальні підрозділи центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органів на місцях. 
Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природнозаповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими уповноваженими законом державними органами. 
Згідно із ст.16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. 
Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ №275 від 19.04.2017 зі змінами, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Згідно із Положенням (п.7) Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. 
У силу Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230 Територіальний (міжрегіональний територіальний) орган Держекоінспекції здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог закону про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема щодо, у тому числі додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду (п.п.15 п.2 Розділу ІІ); проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментальнолабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (п.3 Розділу ІІ Положення); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.11. Розділу ІІ Положення). 
Відповідно до вимог п.п.15 п.2 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 24.02.2023 № 40, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог закону про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду належить до компетенції Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Таким чином, уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградіська області), яка має повноваження звертатись до суду з метою реалізації повноважень у сфері охорони й збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відповідно до п.9 Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу(Дніпропетровська та Кіровоградська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 24.02.2023 № 40.
Так, жодних заперечень щодо такого представництва прокуратурою від інспекції не надходило. 
Згідно із Законом України «Про природно-заповідний фонд України» законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. 
У вказаному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду, захист та поновлення екологічних інтересів держави та суспільства. 
Природно-заповідний фонд України є національним багатством та важливою складовою екологічної безпеки країни. Він охоплює унікальні природні комплекси, рідкісні види флори та фауни, ландшафти, що мають наукове, естетичне та рекреаційне значення. Захист цих об`єктів є вкрай важливим як для збереження біорізноманіття, так і для стабілізації кліматичних процесів і забезпечення сталого розвитку. 
Подання прокуратурою даної позовної заяви обумовлено необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду, що неможливо без встановлення його меж в натурі (на місцевості).
Правовий статус об`єктів природно-заповідного фонду визначаються Земельним, Лісовим та Водним кодексами України, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», іншими відповідними актами законодавства України та затвердженими, у встановленому діючим законодавством положеннями. 
Право власності та користування на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, ЗК України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст.7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч.ч.1, 3 ст.140 Конституції України). 
Згідно із ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв`язку з положеннями ст.6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. 
З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
За таких обставин, для вирішення тих чи інших питань орган місцевого самоврядування повинен бути наділений відповідними повноваженнями Конституцією України та законами України, де Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів посадових осіб місцевого самоврядування. 
Пунктами 34, 37 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних та міських рад віднесено вирішення питань щодо регулювання земельних відносин, прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні, внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (далі – Закон №2456-ХІІ) до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
Статтею 4 вказаного Закону визначено, що території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу. 
Регіональні ландшафтні парки, зони - буферна, антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не надані національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України. 
У разі зміни форм власності на землю, на якій знаходяться заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, землевласники зобов`язані забезпечувати режим їх охорони і збереження з відповідною перереєстрацією охоронного зобов`язання. 
В силу статті 7 Закону №2456-ХІІ визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природнозаповідного фонду.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історикокультурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки. 
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природнозаповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором. 
Згідно із ч.5 ст.12 Закону №2456-ХІІ управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти. 
В силу ч.3 ст.26 Закону №2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. 
Крім цього, згідно із ч.1 ст.39 Закону №2456-ХІІ для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони. 
Відповідно до ст.60 Закону №2456-ХІІ визначає, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природнозаповідного фонду України. Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. 
Частиною 5 статті 53 Закону №2456-ХІІ передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам адміністраціями, органом виконавчої влади АРК Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного забов`язання. 
За таких обставин, зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що для забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природно-заповідного фонду власники або користувачі такого об`єкту зобов`язані вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про природно-заповідний фонд України», зокрема вжити заходів для визначення та встановлення в натурі (на місцевості) меж територій для визначення та встановлення в натурі (на місцевості) меж територій природнозаповідного фонду, установлення охоронних зон, укладення та виконання охоронного зобов`язання. 
Оскільки ландшафтний заказник знаходиться в адміністративних межах Криворізької міської ради, а Тернівська районна в місті рада, яка є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований об`єкт природно-заповідного фонду – ландшафтний заказник загальнонаціонального значення «Балка Північна Червона», не наділена повноваженнями щодо організації територій природно-заповідного фонду, заходи землеустрою щодо Заказника є обов`язком відповідача та перебувають в межах його відповідальності.
Слід вказати, що саме на Криворізьку міську раду покладено обов`язок із забезпечення режиму охорони території та збереження ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Балка Північна Червона" та покладено обов`язок із вчинення дій по замовленню проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території вказаного об`єкту природно заповідного фонду, а також здійснення контролю за його виготовленням.
Таким чином, через тривалу бездіяльність відповідачів щодо виконання вимог чинного законодавства, на даний час межі території Заказника не визначені, вказана територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена. 
Відсутність встановлених меж в натурі фактично унеможливлює збереження в природному стані, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу, якісного забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗК України від 25.10.2001 №2768-ІІІ земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. 
У статті 2 ЗК України визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). 
Згідно із ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, окрім іншого, організація землеустрою та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до ст.19 ЗК України, землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. 
Статтею 43 ЗК України та ч.1 ст.7 Закону України «Про природнозаповідний фонд України» передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природнозаповідного фонду. 
В силу статті 79 ЗК України вказано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно із ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 
До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). (ст.44 ЗК України). 
Відповідно до ст.46-1 ЗК України, землі територій та об`єктів природно-заповідного фонду використовуються з урахуванням обмежень у їх використанні, визначених відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положеннями про ці території, об`єкти. 
Особливий режим охорони, відтворення і використання земель територій та об`єктів природно-заповідного фонду поширюється на всі розташовані в межах таких територій та об`єктів землі та земельні ділянки незалежно від форми власності та цільового призначення. 
Землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. (п.«в» ч.4 ст.83 ЗК України). 
Крім того такі землі не підлягають передачі в оренду на підставі ч.3 ст.93 ЗК України. Відповідно до п.«г» ч.1 ст.150 ЗК України вони відносяться до особливо цінних земель. 
Встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів згідно з п.«в» ч.1 ст.183 ЗК України відноситься до основних завдань землеустрою. 
Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, вказаному в ч.3 ст.186 ЗК України. 
Об`єкти природно-заповідного фонду входять до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. 
Загроза можливості вилучення та розорювання земель, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську, а також історико-культурну цінність із природно-заповідного фонду з порушенням визначеного законом порядку та переведення їх до інших категорій земель безумовно зачіпає інтереси держави, впливає на права широкого коло осіб, має суспільний та природоохоронний інтерес. 
Згідно із абз.11, 15 ч.1 ст.1 Закону України «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-ІV) проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки – використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. 
У силу ст.2 вказаного Закону, землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, тощо. 
Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.
Пунктом «г» ч.1 ст.20 Закону № 858-ІV визначено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). 
Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст.22 цього Закону є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення. 
Частиною 2 статті 25 Закону № 858-ІV передбачено, що одним з видів документації з землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів. 
Згідно зі ст.26 Закону № 858-ІV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. 
Відповідно до ст.47 цього ж Закону проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб. 
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій. 
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками. 
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків можуть розроблятися лише на землях та земельних ділянках, що включаються до складу таких територій без вилучення у землевласників та землекористувачів. 
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають: 
а) завдання на складання проекту землеустрою; 
б) пояснювальну записку; 
в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; 
ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; 
д) витяг з графічної частини відповідної містобудівної документації з позначеними межами водоохоронної зони, прибережної захисної смуги, пляжної зони (за наявності); 
е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності); 
є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні; 
ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів; 
з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історикокультурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; 
и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; 
і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок. 
Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляється з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історикокультурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, розробляється у складі науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини, крім випадків розроблення таких проектів з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені до набрання чинності цією частиною. 
Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій. 
Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру. 
Відповідно до ч.3 ст.46 Закону «Про природно-заповідний фонд України» витрати, пов`язані із забезпеченням режиму охорони заказників, пам`яток природи, заповідних урочищ та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, здійснюються за рахунок підприємств, установ, організацій, інших землевласників та землекористувачів, на території яких вони знаходяться. 
27.05.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (далі - Закон № 1423-ІХ). 
Підпунктом 58 пункту 4 Закону № 1423-ІХ, внесені зміни до розділу X «Перехідні положення» ЗК України, зокрема, доповнено пунктом 24, який передбачає, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: 
а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); 
б) оборони; 
в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; 
г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 
ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; 
д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; 
е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. 
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. 
Відповідно до ст.23 Закону України «Про природно-заповідний фонд», регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення. 
Отже, чинне нормативне врегулювання спірних правовідносин передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (п.«і» ч.1 ст.19 Закону №1264); межі територій та об`єктів природнозаповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природнозаповідного фонду (ч.4 ст.7 Закону №2456); органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природнозаповідного фонду, виконанню покладених на них завдань (ч.3 ст.60 Закону №2456); землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути) (ст.20 Закону №858); підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення (ста.22 Закону №858); одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів (ст.25 Закону №858); проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб (ст.47 Закону №858). 
Аналізуючи наведені правові норми, слід дійти висновку, що природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду. 
Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню. 
Як вже зазначалось вище, саме на Криворізьку міську раду, покладено обов`язок із забезпечення режиму охорони території та збереження ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Балка Північна Червона" та покладено обов`язок із вчинення дій по замовленню проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території вказаного об`єкту природно заповідного фонду, а також здійснення контролю за його виготовленням.
Водночас, через тривалу бездіяльність відповідачів щодо виконання вимог чинного законодавства, на даний час межі території Заказника не визначені, вказана територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена
Відсутність встановлених меж в натурі фактично унеможливлює збереження в природному стані, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу. 
Невжиття заходів щодо виконання вимог закону винесення меж заказника в натурі (на місцевості) унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки відповідна земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена та її межі чітко не визначені. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю з викладених вище підстав.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині. 
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченка Вадима Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Криворізької міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки докази про такі судові витрати суду не надано, то підстави для їх розподілу відсутні, а судовий збір у цьому випадку відшкодуванню не підлягає.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченка Вадима Сергійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Криворізької міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Криворізької міської ради, яка полягає в нездійсненні заходів щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона» і закріплення їх в натурі (на місцевості).
Зобов`язати Криворізьку міську раду забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Балка Північна Червона», площею 28 га, що знаходиться в адміністративних межах Тернівського району міста Кривого Рогу, та закріплення їх в натурі (на місцевості) відповідно до вимог чинного законодавства України».
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: виконувач обов`язків керівника Криворізької північної окружної прокуратури Мірошниченко Вадим Сергійович (50029, м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі, 3, код ЄДРПОУ 02909938).
В особі Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (50103, м. Кривий Ріг, вул. Героїв Ато, 92, код ЄДРПОУ 43877118).
Відповідач: Криворізька міська рада (50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, код ЄДРПОУ 33874388). 
Третя особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради (50079, м.Кривий Ріг, вул. Антона Ігнатченка, 1а, код ЄДРПОУ 04052554).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 27.03.2026 року.

Суддя В.В. Ільков