Справа № 542/1793/25
Провадження № 2/542/29/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

31 березня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді Гринь О.О.,
секретар судового засідання – Коркішко А.М., 
розглянув у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 542/1793/25.
Найменування сторін та інших учасників:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, 
представник відповідача – Давиденко С.Д.
вимоги позивача: визнання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Новосанжарської селищної ради у розмірі 4,11 га (умовних кадастрових гектарів).

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
18.03.1982 позивач була прийнята у члени колгоспу «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, який у 1992 було реорганізовано у КСП «Зоря». 16.02.1996 позивачку виключено з членів КСП «Зоря». У процесі розпаювання КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області земельної ділянки їй надано не було, сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не отримала. Відповідно до Пайової книжки Супротивнобалківської ради член колгоспу «Зоря» ОСОБА_2 , станом на 01.01.1992, згідно з рішенням зборів уповноважених колгоспників від 14.02.1992 (протокол № 1), має в колгоспі особистий пай в розмірі 677 крб.. 26.09.2006 позивачка звернулася до директора ТОВ «Зоря» із заявою у якій просила пояснити чому вона не була включена до списку на розпаювання землі у 1995 однак відповіді на запит не отримала. Згідно з відомостями, що містяться ЄДРЮФО статус КСП «Зоря» припинено. 25.08.2025 позивачка звернулася до Новосанжарської районної державної адміністрації у із вимогою видати сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповіді на свій запит також не отримала. 
Відповідно до рішення другої позачергової сесії селищної ради восьмого скликання від 18.12.2020 № 32 Супротивнобалківську сільську раду реорганізовано та припинено її повноваження. 
У вересні 2025 позивачка звернулася з заявою до Новосанжарської селищної ради, у якій просила видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) як колишньому члену КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області. Листом Новосанжарської селищної ради Полтавської області їй було повідомлено, що Державний акт на право колективної власності КСП «Зоря» серії ПЛ № 00002 виданий 11.07.1995, а також роз`яснено їй право звернутися до суду про визнання права на земельну частку (пай), якщо вона вважає, що помилково не була включена до списку додатка до державного акту на право колективної власності КСП «Зоря». 
Листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській їй повідомлено про наявність запису про держану реєстрацію державного акта на право колективної власності на землю КСП «Зоря», серія ПЛ № 00002, (зареєстровано за № 1 від 11.07.1995) Згідно з додатком до державного акта № 1 (Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства) прізвище ОСОБА_3 не виявлено. Також зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новосанжарською РДА (КСП «Зоря») не виявлено сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 .
Листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області їй було повідомлено про те, що відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації «Про затвердження грошової оцінки сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність та вартості земельної частки (паю) і її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Зоря» № 472 від 12.11.1996, що міститься у технічної документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, яка включена до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, а саме: код технічної документації 1996МФ23ПОНО000013, затверджено розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,11га, вартість земельної частки (паю) у розмірі 16 452 грн. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років зазначені у листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за № 6-28-0.22-18/75-25 від 13.01.2025.
Позивач, як колишній член колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» має право на земельну частку (пай). Не включення її до списку, що доданий до державного акту на направо колективної власності на землю не може позбавити її права на земельну частку пай. 
У зв`язку із наведеним просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Новосанжарської селищної ради у розмірі 4,11 га (умовних кадастрових гектарів).

Представником Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області Давиденко С.Д., яка діє на підставі довіреності від 27.01.2026 № 184
02.3-13, подано відзив на позов, у якому представник просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай), відмовити в повному обсязі.
На обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначає, що розпорядженням голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 20.01.2000 № 26 «Про державну реєстрацію приватної агрофірми «Зоря» зареєстровано та видано свідоцтво про державну реєстрацію приватній агрофірмі «Зоря», яка утворена шляхом реформування КСП «Зоря». Тобто ПАФ «Зоря» є правонаступником КСП «Зоря».
20.01.2000 було зареєстровано ПАФ «ЗОРЯ», ідентифікаційний номер 30731313 (в статуті вказано, що вона є правонаступником КСП «Зоря»). На даний час дане господарство зареєстровано. Згідно з інформацією головного управління статистики в Полтавській області від 08.02.2021 № 03.2.22/50-21 КСП «Зоря (ідентифікаційний номер 05524794) значилося в ЄДРПОУ.
Так як існує правонаступник КСП «Зоря», то питання визнання права на земельну частку (пай), за відсутності сертифікату на право на земельну частку (пай) повинно вирішуватися за рахунок земель ПАФ «Зоря». Тобто в даному випадку позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача.
Крім того, зазначає, що державний акт на право колективної власності серії ПЛ № 00002 на землю КСП «Зоря» виданий 11 липня 1995 року. Позивач була виключена з членів КСП «Зоря» за невиконання мінімуму вихододнів 16.02.1996 (запис №3 в трудовій книзі колгоспника № НОМЕР_1 ). Тобто на час видачі КСП «Зоря» державного акта на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва позивач працювала у КСП «Зоря», не була виключена в установленому законом порядку із членів КСП, то відповідно мала право на внесення до списку осіб на розпаювання землі, однак не була включена до такого списку з невідомих причин.
Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, що також кореспондується з положенням ч. 1 ст. 257 ЦК України. Відповідно до статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
При цьому позивач, як колишня працівниця колгоспу та член КСП, повинна була дізнатись і дізналася про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Зоря» державного акту на землю, тобто з 11.12.1995. Вказана обставина є загальновідомим фактом та вона, як колишній працівник КСП «Зоря», була обізнана про це.
Право на позов у позивача виникло з дати отримання КСП «Зоря» державного акту на право колективної власності 11 липням 1995 року, трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР, минув ще до набрання чинності ЦК України, 2003 року, а отже є підстави для відмови у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, який пропущено позивачем на 30 років і поважних причин пропуску цього строку, які могли б бути підставою для його поновлення, не наведено.
З доданих позивачем до позову документів вбачається, що позивач зверталася 25.09.2006 до директора ТОВ «Зоря» Воронька М.Б. з метою отримання письмових пояснень щодо не включення її до списку на розпаювання землі в 1995 році, так як була членом КСП «Зоря» до 1996 року. Тобто, об`єктивно з 2006 року позивач була обізнана про здійснення розпаювання земель колишнього колгоспу, яке почало проводитись з 1995 року. Однак, навіть з 2006 року до жовтня 2025 року позивач не зверталася до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП «Зоря». 
Тобто, позивач з 11.07.1995 не реалізувала вказаного права після проведення розпаювання земель реформованого КСП «Зоря», не перевірила включення й до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на земельну ділянку до проведення розпаювання, не наполягала на перепаюванні земель після його проведення, та не надала доказів неправомірності не включення її до списку таких осіб, чи вимог про оскарження дій та рішень КСП, а також посадових осіб, які такі списки затверджували.

Відповідачем подано відповідь на відзив, у якому позивач із доводами відповідача не погоджується з таких підстав. 
Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, наданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та установам» сертифікат на право на земельну частку видається відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» «Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, і також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 
Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.04 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно з яким невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, що пов`язані з паюванням земель (зокрема, визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Із цих причин вважає Новосанжарську селищну раду належним відповідачем.
Позивач зазначає, що 04.09.2025 зверталась із заявою до голови Супротивнобалківської сільської ради у якій в просила провести збори всіх власників сертифікатів (паїв), отриманих у процесі розпаювання КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області з питання про включення її до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), з метою отримання сертифікату, однак відповіді не отримала.
Позивач, посилаючись на рішення Верховного Суду, від 21.10.2020 у справі № 383/993/18, заперечує сплив трирічного строку позовної давності на звернення до суду, оскільки вважає, що право на отримання земельної частки (паю), яке виникло з моменту розпаювання, продовжу існувати. 
Про те, що вона не була включена до списку громадян КСП «Зоря», які мають право на земельну частку пай вона довідалась лише 23.10.2025 – із відповіді на її звернення Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 25.08.2025. 

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
14.10.2025 позивачка звернулась до суду із позовом до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Новосанжарської селищної ради у розмірі 4,11 га умовних кадастрових гектарів.
Ухвалою судді від 17.10.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.11.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Новосанжарської селищної ради у розмірі 4,11 га (умовних кадастрових гектарів). Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
24.12.2025 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 08.01.2026 прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, у якій позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Зоря» на території Новосанжарської селищної ради у розмірі 4,11 га (умовних кадастрових гектарів).
Ухвалою суду від 05.02.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Крім того зазначила, що із позовом про визнання права на земельну частку (пай) не зверталася у зв`язку із відсутністю коштів, складними життєвими обставинами, які склалися через те, що чоловік зловживав алкогольними напоями, а їй доводилося самостійно утримувати та виховувати дітей. Просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 89, 90).

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 11.01.2024 ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 із 11.01.2024 (а.с. 11).
19.08.2005 ОСОБА_1 розірвала шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, НОМЕР_2 (а.с. 13).
Відповідно до відомостей, що містяться в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
18.03.1982 на підставі рішення загальних зборів № 1 від 21.03.2982, була прийнята в члени колгоспу «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області; 
16.02.1996 на підставі рішення загальних зборів № 2 від 16.02.1996 – виключена з членів КСП «Зоря» Новосанжарського району за невиконання мінімуму вихододнів (а.с. 14-15).
Також згідно з відомостями в трудовій книжці колгоспника та довідкою, виданою КСП «Зоря» від 07.08.2017, 01.02.1999 ОСОБА_3 була прийнята на роботу в КСП «Зоря» Новосанжарського району свинаркою по сумісництву та звільнена за власним бажанням 11.01.2006 (а.с. 16, 23).
Відповідно до архівної довідки Архівного сектору Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області № 01-29/163 від 18.07.2019 в протоколі №2 засідання правління колгоспу «Зоря» від 6 квітня 1982 року значиться розгляд заяви та рішення правління колгоспу прийняти на роботу ОСОБА_3 * 
У протоколі №2 зборів уповноважених членів КСП «Зоря» від 16 лютого 1996 року значиться рішення зборів про виключення із членів КСП «Зоря» ОСОБА_2 (а.с. 20).
Згідно з пайовою книжкою колгоспу «Зоря» член колгоспу ОСОБА_2 станом на 01.01.1992 згідно з рішенням уповноважених колгоспників від 14.02.1992 (протокол № 1) має в колгоспі особистий пай (а.с. 18-19).
Відповідно до архівної довідки Архівного сектору Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області № 01-29/164 від 18.07.2019 в протоколі № 2 зборів уповноважених членів КСП «Зоря» від 16 лютого 1996 року значиться рішення зборів про затвердження комісії по земельній реформі. 
У протоколі №1 загальних зборів членів КСП «Зоря» від 4 лютого 1997 року значиться рішення зборів про затвердження Положення по паюванню землі, але самого Положення у протоколі не значиться (а.с. 21).
Розпорядженням голови Новосанжарської районної державної адміністрації № 26 від 20.01.2000 зареєстровано та видано Приватній агрофірмі «Зоря», яка утворена шляхом реформування КСП «Зоря», місцезнаходження: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Супротивна Балка, свідоцтво про державну реєстрацію (а.с. 54).
25.09.2006 ОСОБА_3 звернулась із заявою до директора ТОВ «Зоря», у якій просила надати пояснення чому її не було включено до списків на розпаювання землі у 1995 році, оскільки до 1996 року вона була членом КСП «Зоря» та мала право на земельну частку (пай). На заяві міститься відмітка про її отримання 26.09.2006 із підписом отримувача (а.с. 22).
На підтвердження того, що діяльність Супротивнобалківської сільської ради припинено позивачем надано копію сторінки https//opendatobot.ua/c /21046101 в мережі Інтернет яка містить відомості про припинення діяльності Супротивнобалківською сільською радою 21.12.2020 в результаті реорганізації (ас. 30).
25.08.2025 ОСОБА_3 звернулась із заявою до голови Новосанжарської районної Державної адміністрації Полтавської області, у якій вона просить видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) як колишньому члену КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, оскільки із 1982 року по 1996 рік вона була членом КСП «Зоря» (а.с. 24, 25).
30.09.2025 у листом № 2149/023 селищного голови Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області позивачу роз`яснено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 721-р від 12.06.2020 затверджено території територіальних громад Полтавської області та визначено адміністративні центри, зокрема, Новосанжарської територіальної громади з центром громади в смт Нові Санжари та переліком громад, які входять до її складу. Внаслідок проведення перших виборів 25.10.2020 набули повноважень сільські, селищні, міські ради та відповідні сільські, селищні, міські голови у територіальних громадах. Рішенням другої позачергової сесії селищної ради восьмого скликання від 18 грудня 2020 року № 32 «Про початок реорганізації сільських рад та виконавчих комітетів сільських рад шляхом приєднання їх до Новосанжарської селищної ради та її виконавчого комітету» Супротивнобалківську сільську раду реорганізовано та припинено повноваження.
Також повідомлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Державний акт на право колективної власності КСТІ «Зоря» серії ПЛ № 00002 виданий 11.07.1995. Органи місцевого самоврядування не мають повноважень на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки не являються правонаступниками районних державних адміністрацій (а.с. 38).
25.08.2025 позивачем на ім`я Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, направлено заяву, у які вона просить повідомити про те, чи приймалось рішення про надання їй земельної ділянки у процесі розпаювання КСП «Зоря» Новосанжарського району (а.с. 27).
26.09.2025 позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області із листом про надання їй інформації: про те, коли було зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, про розмір земельної частки (паю), вартість земельної частки паю з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також чи було включено позивача до списку додатку до державного акта на право колективної власності по КСП Зоря» (29).
Листом № С-418/0-0.164-1163/310-25 від 10.09.2025 відділу № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області роз`яснено позивачці, що на території бувшого Новосанжарського району відповідно до інформації що міститься у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю, на території Супротивнобалківської сільської ради, виявлено випадок запису державної реєстрації державного акту на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» серія ПЛ № 00002, який зареєстровано за №1 від 11.07.1995. Відповідно додатку до державного акту №1 (список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства) прізвище ОСОБА_3 не виявлено. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новосанжарською районною державною адміністрацією (КСП «Зоря») не виявлено реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 (а.с. 40, 41). 
Листом № С-418/1-0.164-1286/310-25 від 07.10.2025 відділу № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області роз`яснено позивачці, що розпорядженням голови районної державної адміністрації «Про затвердження грошової оцінки сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність та вартості земельної частки (паю) і її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Зоря»» за № 472 від 12.11.1996 року, що міститься в технічній документації по паюванню земель переданих у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, яка включена до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, а саме: код технічної документації 1996МФ23ПЛНО000013, затверджено розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,11 га та вартість земельної частки (паю) в розмірі 16 452 гривень. 
Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років зазначені в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за № 6-28-0.22-18/71-25 від 13.01.2025 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік», з яким можливо ознайомитися на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за посиланням groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/. 
Відповідно додатку №1 (список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства) до вищезазначеного державного акту прізвище ОСОБА_3 не виявлено. 
Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новосанжарською районною державною адміністрацією (КСП «Зоря») не виявлено реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 (а.с. 39).
Докази надані позивачем: заяву від 04.09.2025, адресовану голові Супротивнобалківської сільської ради Полтавської області, у якій вона просить провести збори всіх власників сертифікатів (паїв), отриманих у процесі розпаювання КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області з метою видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) як колишньому члену КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, оскільки із 1982 року по 1996 рік вона була членом КСП «Зоря». Відомості про направлення заяви, а також отримання її адресатом відсутні (а.с. 26); знімок екрана сторінки https://mail.meta.ua/ в мережі Інтернет із листом, датованим 25.09.2025, на ім`я голови Новосанжарської районної Державної адміністрації Полтавської області, у якій вона просить видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) як колишньому члену КСП «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, оскільки із 1982 року по 1996 рік вона була членом КСП «Зоря». Відомості про направлення заяви, а також отримання її адресатом відсутні (27а); копію сторінки https//youcjntrol.com.ua/catalog/company details/03771382 в мережі Інтернет з інформацією про те, що діяльність КСП «Зоря», код ЄДРПОУ 03771382, що знаходилось в Козельщинському районі Полтавської області, село Приліпка, станом на 19.09.2025 припинена. Дата внесення запису про припинення діяльності 05.09.2007(а.с. 28) - суд відхиляє як недостатні та неналежні.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
У частині дев`ятій статті 5 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 22 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.
У частині другій статті 23 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.
Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку паювання земель має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акту на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.
В абзаці четвертому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляду цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.
Судом встановлено, що позивач 18.03.1982 була прийнята в члени колгоспу «Зоря» Новосанжарського району Полтавської області, а 16.02.1996 – виключена з його членів. 11.07.1995 КСП «Зоря» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю. Тобто на час передачі державного акта позивач була членом КСП, однак до додатку до державного акту №1 (список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства), які мають право на земельну частку пай включена не була.  
Отже, оскільки ОСОБА_1 на час видачі (11.07.1995) КСП «Зоря» державного акта на право колективної власності на землю була його членом, то відповідно мала право на внесення її до списку осіб на розпаювання землі, однак не була включена до такого списку з невідомих причин.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
З огляду на зазначені вимоги в цій справі слід застосовувати положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР.
Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
Відповідно до статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
У пункті 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України вказано, що правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК УРСР 1963 року.
У статтях 71, 75 ЦК УРСР зазначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.
Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Право на позов у ОСОБА_1 виникло з 11.07.1995, тобто після видачі КСП «Зоря» державного акта на землю. 
Позивач як член КСП повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Зоря» (1995 рік) акта на право колективної власності на землю. Однак, позивач у передбачений законом строк не звернулася до суду з вказаними вимогами. 
Звернувшись до суду у жовтні 2025 року, позивач пропустила встановлений законодавством строк звернення до суду з цим позовом. Також позивач обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду із позовом не навела.
Отже, оскільки право на позов у ОСОБА_1 виникло ще у 1995 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, сплинув до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви іншими сторонами спору. 
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.08.2021 (справа 617/537/19). 
Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , подана нею 25.09.2006 до директора ТОВ «Зоря», у якій позивач просила надати пояснення чому її не було включено до списків на розпаювання землі у 1995 році, оскільки до 1996 року вона була членом КСП «Зоря» та мала право на земельну частку (пай). Зазначена заява свідчить про обізнаність позивачки про порушення її прав. 
Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтерес . Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Статтею 267 ЦК України передбачені наслідки спливу позовної давності, відповідно до яких заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відповідач – Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечувала, у тому числі, і з підстав спливу строку позовної давності. 
Отже, навіть якщо б позивачка довела, що не могла знати про видачу КСП «Зоря» акта на право колективної власності на землю та не включення її до списку на розпаювання землі станом на дату його видачі у 1995 році, згідно з вимогами норм ЦК України 2003 року, строк позовної давності позивачем також пропущений, відповідач у спорі просить його застосувати, позивачка не навела поважних причин пропуску строку позовної давності.
Враховуючи наведені норми та встановлені судом обставини у позові ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) слід відмовити.
Заперечення Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про те, що вона не є належним відповідачем, оскільки шляхом реформування КСП «Зоря» було створено та видано свідоцтво про державну реєстрацію приватній агрофірмі «Зоря», а отже саме вона має відповідати за даним позовом належними та достатніми доказами не підтверджені. Відповідачем не надано докази, які б доводили, що приватна агрофірма «Зоря» створена шляхом реорганізації КСП «Зоря» та є її правонаступником, не надано доказів на підтвердження обсягу права та обов`язків, що перейшли від КСП «Зоря» до ПАФ «Зоря», а також, що на час вирішення спору приватна агрофірма "Зоря" зареєстрована та здійснює свою діяльність. 
Посилання позивача на рішення Верховного Суду, від 21.10.2020 у справі № 383/993/18, не заслуговують на увагу з огляду на таке. У згаданому рішенні позивачем був отриманий сертифікат на земельну частку (пай). Верховний Суд зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Отже, предмет та підстави позовів не тотожні цій справі, а також у зазначеному судовому рішенні встановлені інші фактичні обставини справи, тому твердження відповідача, що його право на земельну частку (пай) не обмежене строком давності, із посиланням на зазначене рішення Верховного Суду, є безпідставним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У позові ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, селище Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області, 39300, ЄДРПОУ 04382553

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2026. 

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області О.О. Гринь