Справа № 724/55/26 	
Провадження № 2/724/291/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
(Заочне)

26 березня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.,
за участю секретаря судового засідання: Шуть Х.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, 06 листопада 2000 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 69.
Зазначає, що спочатку їхнє спільне життя складалося добре, однак починаючи з 2004 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім`ї стали суперечки та різного роду непорозуміння. В зв`язку із вищевикладеним між ними повністю втрачено кохання та взаєморозуміння до багатьох життєвих позицій, в тому числі ведення спільного господарства.
Окрім того, вказує, що на даний час місце проживання відповідачки ОСОБА_2 невідомо, так як сторони не спілкуються. Тому, вважає, що даний шлюб є формальним, оскільки між ними тривалий час відсутнє спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає.
Підтримуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб, так як подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, неможливе. 
Окрім того, позивач на даний час перебуває за межами України, тому просить розглядати справу без його участі, при цьому, категорично проти надання строку на примирення.
10.02.2026 року на адресу суду від представника позивача – адвоката Боднарюка В.І. надійшла заява про долучення доказів щодо підтвердження останнього місця проживання відповідачки, а саме пояснення свідка та Акт про підтвердження останнього місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Із письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він підтверджує той факт, що ОСОБА_2 починаючи з 2000 року по 2004 рік проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 . Однак, на даний час її місце проживання невідоме.
Згідно Акту підтвердження останнього місця проживання вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджують той факт, що ОСОБА_2 починаючи з 2000 року по 2004 рік проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 .

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від її представника адвоката Боднарюка В.І. надійшла заява, в якій просить проводити судове засідання без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, засобами поштового зв`язку за останнім місцем реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт зі вкладенням з відміткою «адресат відсутній». Окрім того 05.03.2026 року судом було здійснено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалами. 
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06 листопада 2000 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 69 (а.с. 3).
Дітей від шлюбу в сторін немає.
Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, на примирення позивач не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його збереження суперечитиме його інтересам, відповідачка визнала позов у повному обсязі.
Застосовані норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. 
Мотиви та висновки суду.
Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю.
Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. 
Розподіл судових витрат.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 141, 258-259, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити. 
Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), який був зареєстрований 06 листопада 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 69- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одну гривню 20 коп.).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 26 березня 2026 року.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ