КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року м. Київ справа №320/48812/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (далі – позивачі) до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (далі – відповідач, ЦВЛК ДПСУ), в якій позивачі просять суд:
- визнати протиправним та скасувати протокол засідання Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранення та травм відносно ОСОБА_4 від 15.08.2024 за № 490;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України повторно розглянути питання встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення та травм відносно ОСОБА_4 та винести постанову відповідно до пункту 27 глави 12 Положення за одним із формулювань, зазначених у пунктах 4, 5 глави 12 Положення, з урахуванням висновків суду, встановлених під час розгляду справи.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивачі не згодні із постановою ЦВЛК ДПСУ, прийнятою у формі протоколу засідання від 15.08.2024 за № 490 та вважають, що вона була прийнята протиправно та безпідставно, з порушенням вимог діючого законодавства, а саме пункту 27 глави 12 Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом МВС від 25.06.2024 за № 441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1089/42434 від 18.07.2024 (далі – Положення № 441), а тому відповідно підлягає скасуванню із винесенням нового протоколу по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранення та травм, що призвело до смерті.
Зазначають, що виходячи з наявної медичної документації нещасний випадок смерті ОСОБА_4 вважається таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, випадок смерті є наслідком саме дій агресора, оскільки саме поранення перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю військовослужбовця, а тому ЦВЛК ДПСУ відповідно до наданих їй повноважень та виходячи з наявних документів зобов`язана була прийняти постанову про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення), які призвели до смерті військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно до пункту 27 глави 12 Положення № 441 за одним із формулювань, зазначених у пунктах 4, 5 глави 12 Положення № 441.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. 
Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що з врахуванням вимог глави 12 Розділу III Положення № 441 ЦВЛК ДПСУ дійшла до висновку щодо наявності підстав для винесення постанови про причинний зв`язок захворювання старшого солдата ОСОБА_4 , яке призвело до його смерті, з проходженням військової служби.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , є матір`ю старшого солдата ОСОБА_4 (свідоцтво про народження № НОМЕР_1 ), який був військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 (В/ч НОМЕР_2 ) та проходив військову службу (солдат по мобілізації) в ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження № НОМЕР_3 від 21.08.2008).
07.01.2023 ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини та стримуванню російських окупаційних військ на оборонних позиціях в м. Соледар Донецької області, отримав вогнепальне кульове наскрізне проникаюче поранення живота. 08.01.2023 був оперований в ПХГ м. Краматорськ та був доставлений до КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова» в м. Дніпро де перебував на лікуванні з 08.01.2023 по 13.01.2023. В подальшому ОСОБА_4 був евакуйований до м. Києва для продовження стаціонарного лікування та необхідного подальшого хірургічного втручання, зокрема, в період з 13.01.2023 по 17.01.2023 в КНП Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги, в періоди з 17.01.2023 по 08.02.2023, з 29.03.2023 по 10.04.2023 та 22.05.2023 по 19.06.2023 в Головному військовому медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України.
Детальні обставини поранення старшого солдата ОСОБА_4 та подальше його лікування наведено в наступних документах, які наявні в матеріалах справи:
- акт № 60-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби;
- акт № 60-23 розслідування нещасного випадку, що стався 08.01.2023;
- довідка № 155 від 08.02.2023 госпітальної військово-лікарської комісії;
- довідка № 482 від 10.04.2023 госпітальної військово-лікарської комісії;
- виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 431;
- виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1895/195;
- виписний епікриз № 1245;
- виписний епікриз № 1179/114;
- виписний епікриз № 222/17;
- виписка № 731;
Згідно довідки № 08/708 від 19.02.2024 військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
На підставі наказу НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.10.2023 №190-ВВ «Про особовий склад» старший солдат ОСОБА_4 з 16.10.2023 знаходився поза військовою частиною, оскільки був направлений за наказом командира до місця проведення відпустки за місцем проживання, а саме: м. Буча, Київської області.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_5 .
Наказом НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 № № 565-ОС старшого солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю.
Як зазначили позивачі в позовній заяві, в березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України із заявою стосовно розгляду матеріалів для встановлення причинного зв`язку захворювання (поранення) ОСОБА_4 , отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини і його участі у бойових діях, що призвело до його смерті. Проте доказів такого звернення суду подано не було.
В свою чергу як вбачається з матеріалів справи листом НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.04.2024 № 03.3/4233-24 до голови Центральної військово-лікарської комісії були подані на розгляд матеріали відносно старшого солдата ОСОБА_4 . До вказаного листа було додано:
- копія акту форми Нвс-5 № 225-2024 від 28.04.2024;
- копія акту форми Нвс-1 № 225/1-2024 від 28.04.2024;
- біографічна довідка відділу;
- витяг з наказу № 565-ОС від 24.10.2023;
- копія свідоцтва про смерть старшого солдата серії НОМЕР_6 від 20.10.2023;
- копія лікарського свідоцтва про смерть № 580 від 20.10.2023.
За результатами засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, щодо встановлення причинного зв`язку смерті старшого солдата ОСОБА_4 , було складено протокол № 490 від 15.08.2024 (далі – Протокол № 490).
За результатами розгляду Комісія постановила: захворювання старшого солдата ОСОБА_4 , який проходив службу в ДПСУ з 12.03.2022 по 19.10.2023, яке за представленими документами призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті: «Крововилив в стовбур головного мозгу. Поліорганна недостатність. Стан після вогнепального кульового поранення живота (07.01.2023). Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї», ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Висновок Комісії: захворювання, яке призвело до смерті, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Позивачі не погоджуються з таким висновком Комісії викладено в Протоколі № 490 та вважають, що виходячи з наявної медичної документації нещасний випадок смерті ОСОБА_4 вважається таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, випадок смерті є наслідком саме дій агресора, оскільки саме поранення перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю військовослужбовця, а тому ЦВЛК ДПСУ відповідно до наданих їй повноважень та виходячи з наявних документів зобов`язана була прийняти постанову про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення), які призвели до смерті військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно до пункту 27 глави 12 Положення № 441 за одним із формулювань, зазначених у пунктах 4, 5 глави 12 Положення № 441.
Позивачі вважають, що прийняття відповідачем протоколу, в якому він зазначає, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_4 , Так, пов`язане з проходженням військової служби, свідчить про те, що комісія ЦВЛК перевищила свої повноваження, діяла не у спосіб передбачений законом та процедурою проведення, як наслідок грубо порушила вимоги п. 4, 5 Розділу 12 Положення № 441, оскільки вийшла за межі встановлених Положенням повноважень.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі – Закон № 2232-XII).
Стаття 24 Закону № 2232-XII регулює початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби.
Так, згідно частини четвертої статті 24 Закону № 2232-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин – 15.08.2024) військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
На момент винесення ЦВЛК ДПСУ рішення щодо зв`язку причини смерті старшого солдата в/ч НОМЕР_2 - ОСОБА_4 (протокол засідання ЦВЛК ДПСУ № 490 від 15.08.2024) діяло Положення № 441.
Це Положення № 441 визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ); військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби.
Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу II Положення № 441 основними завданнями ВЛК є:
- організація та проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
- медичний відбір громадян для проходження військової служби за контрактом у Держприкордонслужбі;
- оцінка результатів медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
- визначення ступеня придатності військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби;
- визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовців Держприкордонслужби, осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, з проходженням військової служби;
- визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що спричинили смерть військовослужбовців Держприкордонслужби, з проходженням військової служби;
- визначення, за станом здоров`я, можливості проживання за кордоном військовослужбовців Держприкордонслужби та членів сімей військовослужбовців Держприкордонслужби, які направляються за кордон у довгострокові закордонні відрядження, на навчання або при переміщенні їх по службі з переїздом в інші регіони України;
- визначення придатності осіб за станом здоров`я до вступу до ВВНЗ;
- опрацювання пропозицій, методичних рекомендацій щодо проведення медичного огляду, вимог до фізичного розвитку, стану здоров`я, індивідуальних психофізіологічних особливостей військовослужбовців Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу в Держприкордонслужбі та їх інтегрування в практичну площину проведення ВЛК;
- формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року № 1306).
Для виконання завдань, визначених у пункті 1 цього розділу, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК (п. 2 глави 1 Розділу II Положення № 441).
ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії) (додаток 2), протоколом засідання ВЛК (ЛЛК) з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 3). Строк оформлення ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня завершення медичного огляду (п. 3 глави 1 Розділу II Положення № 441).
У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК (п. 4 глави 1 Розділу II Положення № 441).
Відповідно до п. 1 глави 11 Розділу III Положення № 441 ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) (за наявності), які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу, а також ознайомлюються з медичними записами в електронній системі охорони здоров`я, що характеризують стан здоров`я особи, та вносять відповідні медичні записи до електронної системі охорони здоров`я в порядку, установленому законодавством.
У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні, у разі незгоди голови або членів ВЛК з думкою інших членів, їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК, ЛЛК.
У відповідності до абзацу четвертого п. 3 глави 6 Розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 468 від 06.06.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1011/30879 від 16.08.2017, з метою встановлення причинного зв`язку смерті (загибелі) військовослужбовця начальник органу Держприкордонслужби направляє клопотання до ЦВЛК ДПСУ, яка виносить відповідну постанову.
Постанови про причинний зв`язок причини смерті військовослужбовця Держприкордонслужби виносяться ЦВЛК ДПСУ відповідно до глави 12 Розділу III Положення № 441.
Відповідно до п.п 6 п. 4 глави 12 Розділу III Положення № 441 постанова у формулюванні «Захворювання, травма (поранення, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» виноситься якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами 1, 5 цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності;
Постанови ВЛК у формулюванні «Захворювання, травма (поранення, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» приймаються також при медичному огляді військовослужбовців Держприкордонслужби за результатами захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні, або якщо захворювання, травма (поранення, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті 2 цього пункту.
Постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» приймається, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, виникло (розвинулося) в період проходження військової служби та є наслідком:
- вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
- вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
- навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Як вбачається з матеріалів справи від начальника НОМЕР_4 прикордонного загону на адресу ЦВЛК ДПСУ надійшли матеріали встановлення причинного зв`язку смерті старшого солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
За результатами опрацювання зазначених матеріалів ЦВЛК ДПСУ встановила наступне:
«старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно біографічної довідки проходив військову службу в ДПСУ з 12.03.2022 по 19.10.2023, був звільнений в зв`язку зі смертю.
Комісія по розслідуванню нещасного випадку (випадку смерті) старшого солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначена наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.10.2023 року № 400-ОД «Про призначення комісії із розслідування факту смерті» (зі змінами), що стався за адресою: АДРЕСА_1 .
У матеріалах розслідування нещасного випадку (випадку смерті) форма Нвс-5 № 225-2024 затверджена 27 квітня 2024 р. щодо ОСОБА_7 : у пункті 1 «Відомості про потерпілого» у абзаці 3 вказана довідка ВЛК госпітальної ВЛК Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) ДПСУ (ГВЛК ГВМКЦ ДПСУ) за № 155 від 08.02.2023, яка не має жодного відношення до біографічних даних вказаного військовослужбовця.
У пункті 2 «Характеристика об`єкта, місця де стався нещасний випадок (випадок смерті)» підпункті 2.1. вказано район ведення бойових дій, де ОСОБА_8 , отримав поранення 07.01.2023 р., що не має жодного відношення до реальних обставин, часу і місця смерті вказаного військовослужбовця.
У пункті 3 «Обставини, за яких стався нещасний випадок (випадок смерті)» у абзацах 1-6 вказуються дані про поранення ОСОБА_7 отримане 07.01.2023 р. та етапи лікування, що не мають жодного відношення до реальних обставин, часу і місця смерті вказаного військовослужбовця.
У пункті 4 «Причини нещасного випадку (випадку смерті)» комісія посилається на час, місце і обставини отриманого поранення ОСОБА_9 та поєднує вказане із висновком експерта за №580, складеного Бучанським районним відділенням КЗ КОР «КОБСМЕ»: «смерть гр. ОСОБА_4 , 1988 р.н. настала від віддалених наслідків вогнепального кульового наскрізного поранення живота (07.01.2023 р.)...», що не відповідає дійсності та реальним обставинам, часу і місцю смерті вказаного військовослужбовця, і являється поза компетентною суб`єктивною думкою членів комісії, до повноважень яких, не входить встановлення причинного зв`язку смерті. У лікарському свідоцтві про смерть, причина смерті вказується у пункті 11 частині І «Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті».
Відповідно до пункту 8 глави 12 розділу ІІІ Положення № 441 установлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що призвело до смерті військовослужбовця Держприкордонслужби, особи звільненої з військової служби Держприкордонслужби, проводиться ЦВЛК ДПСУ.
Як вбачається з оскаржуваного протоколу № 490 від 15.08.2024 комісією було встановлено, що на підставі наказу НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ від 16.10.2023 №190-ВВ «Про особовий склад» ОСОБА_4 знаходився у частині щорічної відпустки за 2023 р. До виконання обов`язків мав приступити 01.11.2023. Смерть ОСОБА_4 наступила 19.10.2023 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевказане, комісія зобов`язана, згідно Інструкції, скласти акт за формою НПвс, проте комісією складено акт Нвс-1, на підставі поза компетентного суб`єктивного трактування причинного зв`язку смерті, до подій, що не мають жодного відношення до реальних причин, обставин, часу і місця смерті вказаного військовослужбовця.
При розгляді додаткових матеріалів справи встановлено: Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України видана за підписом командира в/ч НОМЕР_2 за № 08/708 від 19.02.2024 у частині: «підстава видачі» вказаний перелік документів, який не відповідає переліку документів визначених постановою КМУ від 20.08.2014 № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».
Зважаючи на вищевказані факти порушення Інструкції при проведені розслідування нещасного випадку (випадку смерті) ОСОБА_4 , ЦВЛК ДПСУ оскаржено результати розслідування нещасного випадку (випадку смерті) ОСОБА_4 про що, виконана службова записка Голови Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України за № 13.1/122214/24-Вн від 24.05.2024 на посадових осіб Адміністрації ДПСУ.
ЦВЛК ДПСУ розглянула матеріали Бучанського районного відділення комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (далі - матеріали), щодо ОСОБА_4 , а саме: лікарське свідоцтво про смерть (попереднє) від 20.10.2023 № 580, лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) від 20.10.2023 № 580/о, висновок експерта № 580 (дата складання документа не вказана), вказано: експертиза почата 20.10.2023 (з 10:00 до 11:30), експертиза закінчена 31.01.2024.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть (попереднє) від 20.10.2023 № 580: у пункті 11 частині І «Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті»:
ОСОБА_10 (патологічні стани), що призвела до смерті: а) Серцево-легенева недостатність, Гостра ішемічна хвороба серця;
II. Інші суттєві стани (конкуруючі, поєднані, фонові, підкреслити), які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням, яке безпосередньо є причиною смерті: Стан після вогнепального поранення живота.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть (замість попереднього) від 31.01.2024 № 580/о: у пункті 11 частині І «Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті»:
ОСОБА_11 (патологічні стани), що призвела до смерті: а) Крововилив в стовбур головного мозку; б) Поліорганна недостатність; в) Стан після вогнепального кульового поранення живота; г) Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї.
Виходячи із діагнозів вказаних у пункті про «хвороби (патологічні стани), що призвели до смерті» лікарського свідоцтва про смерть (замість попереднього) від 31.01.2024 № 580/о, та висновку експерта № 580 у якому експерт пов`язує смерть ОСОБА_4 «від віддалених наслідків вогнепального поранення живота (07.01.2023), а саме поліорганної недостатності з порушенням загального та мозкового кровообігу...», ЦВЛК ДПСУ зроблено запити до ГВМКЦ ДПСУ та ЛВМКЦ ДПСУ, щодо надання історій хвороби та виписок з історії хвороби за період лікування ОСОБА_4 у вказаних лікувальних закладах.
За результатами розгляду наданих медичних документів, записів скарг на стан здоров`я, анамнезу життя та захворювання, даних лабораторних, інструментальних методів обстеження та кінцевих результатів лікування на кожному етапі і загалом, ЦВЛК ДПСУ дійшла висновку про відсутність будь-яких даних чи передумов, які б свідчили про поліорганну недостатність в період лікування та після його закінчення.
Поранення ОСОБА_4 за результатами лікування кваліфіковане, як завершений випадок лікування, з винесенням постанови ВЛК, встановленням причинного зв`язку поранення та встановленим ступенем придатності до військової служби.
Згідно довідки начальника відділу кадрів № 2693 від 12.06.2024 щодо виконання обов`язків військової служби, ОСОБА_4 після завершення лікування виконував обов`язки військової служби в період з 04.08.2023 по 20.08.2023; 06.09.2023 по 15.10.2023. Причинний зв`язок поранення ОСОБА_4 (07.01.2023) та висновку експерта про «поліорганну недостатність з порушенням загального та мозкового кровообігу» - не простежується та не підтверджується.
Додатково ЦВЛК ДПСУ зроблено запит та розглянуто медичні документи від КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка», де ОСОБА_4 перебував на лікуванні в період 21.08.2023 по 05.09.2023 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з психотичними розладами». В даному випадку, простежується ймовірний причинний зв`язок екзогенно-токсичного впливу на організм з розвитком «поліорганної недостатності з порушенням загального та мозкового кровообігу» та смерті.
Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені вище норми законодавства та з врахуванням вимог глави 12 Розділу III Положення № 441, суд погоджується з висновком відповідача (ЦВЛК ДПСУ) щодо наявності підстав для винесення постанови про причинний зв`язок захворювання старшого солдата ОСОБА_4 , яке призвело до його смерті, з проходженням військової служби.
Надаючи правову оцінку твердженням позивачів про невідповідність висновків відповідача, вказаних у Протоколі № 490 від 15.08.2024 суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Крім того суд враховує висновки Верховного Суду наведені у іншій постанові від 12.06.2020 по справі №810/5009/18, згідно якої надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підстав прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суд звертає увагу, що позивачем не вказано та під час розгляду справи не встановлено допущення відповідачем порушень процедури ухвалення спірного Протоколу № 490 від 15.08.2024.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, станом на момент ухвалення рішення у даній справі не встановлено, а позивачем не доведено протиправності оскаржуваного ЦВЛК ДПСУ Протоколу № 490 від 15.08.2024.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Крім цього, у контексті оцінки решти доводів позовної заяви, звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Решта доводів позивача щодо наведених доказів, ґрунтуються виключно на власному трактуванні відповідних положень законодавства і обставин та не викликають обґрунтованих сумнівів у суду щодо допустимості і достовірності таких доводів, а тому, з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, 18.07.2006 , суд не вважає за необхідне надавати детальну відповідь на решту таких аргументів.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо інших доводів сторін, то вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.