РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 621/3308/25
Провадження 2/621/457/26
27 лютого 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючий – суддя В. Філіп`єва,
за участі секретаря судового засідання – А. Головіної,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача - адвокат Гетьман О.М.
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД"
ІІІ особи:
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна
Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович,
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:
Адвокат О. Гетьман, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД", треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в якій просила визнати виконавчий напис, вчинений 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6042 , про стягнення з ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором №1178/4062CLBPS від 28.01.2014 року на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", код ЄДРПОУ 42642578, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу адвоката.
В обґрунтування позову зазначено, що у вересні 2025 року позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження №62727014 з примусового виконання виконавчого напису №6042, вчиненого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "Аланд" суму заборгованості у розмірі 16023,92 гривень. Проте, з моменту відкриття виконавчого провадження, позивач жодної постанови не отримував, про наявність виконавчого провадження не знав, оскільки, як в подальшому стало відомо відповідач протиправно зазначив адресу боржника як АДРЕСА_1 , хоча позивач ніколи не мешкав у місті Київ, і його адресою завжди була АДРЕСА_2 .
Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 62727014 в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), позивач довідався, що одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець Клітченко О.А. винесла постанови про стягнення з позивача суми основної винагороди в розмірі 1602,39 грн, та витрат виконавчого провадження в розмірі 219,88 грн, а отже загальна сума, яка може бути стягнута з позивача внаслідок примусового виконання незаконно вчиненого виконавчого напису, становить 17846,19 гривень. 
Одночасно, позивач підтверджує, що в січні 2014 року між ним та ПАТ "Платинум Банк" був укладений кредитний договір строком на 12 місяців, який не посвідчувався нотаріально, і заборгованість за яким він в повному обсязі сплати в на користь Банкуу січні 2015 року. З моменту погашення кредиту пройшло майже 10 років, і жодних повідомлень від Банку чи інших його правонаступників про наявність заборгованості позивачеві не надходило. 
Позивач вважає, що виконавчий напис № 6042 від 03.07.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що, як наслідок, потягло неправомірне стягнення заборгованості з позивача та звернення стягнення на заробітну плату позивача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту, розмір заборгованості, заззначений у виконавчому написі, а також суми штрафних санкцій та процентів, не є безспірними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Відповідачем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, засвідченої виписки з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою відповідача про непогашення заборгованості.
З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували безспірність права його вимоги, а нотаріус помилково, всупереч вимогам закону, вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості, а отже є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки на підставі вчиненого напису з позивача протиправно стягуються грошові кошти, він змушений звернутися до суду та просить задовольнити позовні вимоги, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судови витрати та витрати на правничу допомогу (а.с. 1-10).
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію виконавчого напису та копію нотаріальної справи зі вчинення виконавчого напису № 6042 від 03.07.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Крім того, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 62727014 з примусового виконання виконавчого напису № 6042 від 03.07.2020 року.
27.11.2025 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Клітченко до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62727014 з примусового виконання виконавчого напису № 6042 від 03.07.2020 року.
Відзиву від відповідача, пояснень від третіх осіб до суду не надходило.
За змістом частин 3, 5, 8 статті 279 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про інше, суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. ст. 76 - 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Дослідивши доводи учасників та докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне:
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною від 05.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62727014 за заявою стягувача - ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (відповідач по справі) про примусове виконання виконавчого напису № 6042, виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 16023,92 гривень (а. с. 13).
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ "Платинум Банк" в сумі 15523,92 гривень.. У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за договором настав. Стягнення проводиться за період з 14 травня 2020 по 25 травня 2020 року. З урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, з боржника (тобто позивача у справі) підлягає стягненню загальна сума в розмірі 16023, 92 гривень (а.с.19) 
До матеріалів виконавчого провадження відповідачем долучено копію кредитного договору 1178/4062CLBPS від 28.01.2014 року, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та позивачем ОСОБА_1 , згідно якого сума кредиту складає 11800,00 гривень з датою повернення кредиту 05.02.2017 року з фіксованою відсотковою ставкою 12,000% річних. 
Вказаний Договір укладений в простій письмовій формі, не посвідчений нотаріально, в якому сума кредиту не відповідає сумі заборгованості, зазначеній у виконавчому написі. 
Доказів наявності розрахунку заборгованості за кредитом, яка є безспірною, та на підставі якої вчинявся оспорюваний виконавчий напис, матеріали виконавчого провадження не містять і сторонами до матеріалів цивільної справи не надавалися.
Дослідивши повно і всебічно надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає:
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України.
Згідно статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 87-88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису – тобто 03.07.2020), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено "Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Пункт 2 вказаної Постанови "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22.02.2017 з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14.
Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, ІІІ особа - приватний нотаріус 
- без оригіналу нотаріально посвідченого Договору;
- без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивача за кредитним договором,
протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", яка втратила чинність з 22.02.2017, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису.
Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та наявності підстав для задоволення позову.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у виді сплати судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ч.1 статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової (правничої) допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 гривень та надано відповідне документальне обґрунтування понесених витрат.
Відповідач із заявою про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, до суду не звертався.
За таких обставин, відповідно до положень статей 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката.
На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76-82, 89, 274-279,259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Виконавчий напис, вчинений 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №6042, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 16023,92 гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та 5000,00 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", код ЄДРПОУ 42642578, юридична адреса: вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, м. Київ, 04053.
Треті особи:
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, юридична адреса: вул. Раїси Окіпної, 4-А, офіс 37, 02002.
Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, юридична адреса: вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир, 10008.

Суддя В. Філіп`єва