УХВАЛА

07 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №990/313/25
адміністративне провадження №П/990/313/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів - Білак М.В.,
Жука А.В.,
Загороднюка А.Г., 
Радишевської О.Р., 

за участі:
секретаря судового засідання - Ключник А.Ю.,

представників позивача - Сухова Ю.М., Іващенко О.Б.,
представника відповідача - Мовіле О.С.,
представника третьої особи-2 - Шокуна О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Державної казначейської служби України про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 990/313/25 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ради національної безпеки і оборони України, Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, 

УСТАНОВИВ:

04.07.2025 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - Президент України, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у нерозгляді звернення позивача від 28.02.2025;

- зобов`язати Президента України вчинити дію - розглянути звернення позивача від 28.02.2025;
- визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у невнесенні на розгляд Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) пропозицій про скасування/відміну спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) щодо ОСОБА_1 (пункт 2 додатку до рішення РНБО України від 12.02.2025), застосованих рішенням РНБО України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»;

- зобов`язати Президента України вчинити дію - внести на розгляд РНБО України пропозиції про скасування/відміну спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) щодо ОСОБА_1 (пункт 2 додатку до рішення РНБО України від 12.02.2025), застосованих рішенням РНБО України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Ухвалою Верховного Суду від 10.07.2025 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду як судом першої інстанції рішення у цій справі. Відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Залучено до участі у розгляді цієї справи РНБО України та Кабінет Міністрів України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

12.07.2025 ОСОБА_1 подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач заявив додаткові позовні вимоги до відповідача, а саме: стягнення з Президента України суми відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, у розмірі 400 000 грн. На підставі цього позивач просить прийняти до розгляду нову редакцію позовної заяви від 11.07.2025 та заявив наступні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у нерозгляді звернення позивача від 28.02.2025; 

- зобов`язати Президента України вчинити дію - розглянути звернення позивача від 28.02.2025;

- визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у невнесенні на розгляд РНБО України пропозицій про скасування/відміну спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) щодо ОСОБА_1 (пункт 2 додатку до рішення РНБО України від 12.02.2025), застосованих рішенням РНБО України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»; 

- зобов`язати Президента України вчинити дію - внести на розгляд РНБО України пропозиції про скасування/відміну спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) щодо ОСОБА_1 (пункт 2 додатку до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.02.2025), застосованих рішенням РНБО України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»;

- стягнути з Президента України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , суму 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні 03.09.2025 Судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в редакції від 11.07.2025, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за позовом в редакції від 11.07.2025 до ухвалення Верховним Судом рішення у даній справі.

03.12.2025 позивачем подано до Верховного Суду заяву про зміну підстав позову шляхом доповнення новими обставинами обґрунтування позовних вимог. 

Ухвалою від 19.11.2025 Верховним Судом клопотання ОСОБА_1 про перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі № 990/313/25 задоволено. Ухвалено перейти до розгляду справи № 990/313/25 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2026.

Ухвалою Верховного Суду від 28.01.2026 заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі Державної казначейської служби України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача задоволено. Залучено Державну казначейську службу України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в адміністративній справі № 990/313/25. Роз`яснено третій особі право на подання пояснень на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення. 

06.02.2026 до Верховного Суду надійшли пояснення Державної казначейської служби України на позовну заяву ОСОБА_1 , у яких серед іншого, Державна казначейська служба України клопоче перед Судом закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди. Державна казначейська служба України вважає, що заявлення ОСОБА_1 вимог про відшкодування шкоди у цій справі та у справі № 990/383/25 з одних і тих самих підстав, з урахуванням приписів пунктів 4, 6 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для закриття провадження у справі. На переконання заявника, позивач формулює по-різному предмет позову у справах № 990/383/25 та № 990/313/25, однак вимога щодо стягнення моральної шкоди по суб`єктному складу та підставами, якими позивач її обґрунтовує, є тотожною такій самій вимозі в межах справи № 990/383/25, що, за позицією Державної казначейської служби України, дає право Суду закрити провадження.

У судовому засіданні 07.04.2026 Судом поставлено на обговорення учасників справи клопотання Державної казначейської служби України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. 

Представники позивача заперечували проти задоволення указаного клопотання. 

Представники відповідача та третьої особи-2 не заперечували проти задоволення цього клопотання. 

Вирішуючи клопотання Державної казначейської служби України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, Суд виходить з такого.

За приписами пункту 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Частина перша статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України визначає право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (частина п`ята статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України). 

Отже, адміністративний процесуальний закон встановлює, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. 

У цій справі звернення позивача до суду обумовлено протиправною, на думку позивача, бездіяльністю Президента України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 про внесення пропозицій щодо скасування санкцій та невнесенні на розгляд РНБО України пропозицій про скасування санкцій щодо ОСОБА_1 . 

Позивач вважав, що належним способом захисту порушених прав є, серед іншого, стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, що зумовило подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, шляхом заявлення додаткової вимоги про стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди. Вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 грн позивач пов`язує з протиправною бездіяльністю відповідача щодо неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо розгляду звернення ОСОБА_1 . 

Наявність підстав для закриття провадження у цій справі в частині вимог про стягнення моральної шкоди Державна казначейська служба України пов`язує із ідентичністю підстав позову у цій справі з підставами позову у справі № 990/383/25. 

Так, Судом установлено, що ухвалою від 14.08.2025 Верховним Судом відкрито провадження у адміністративній справі № 990/383/25 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського В.О. про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 12.02.2025 №81/2025 в частині застосування санкцій до ОСОБА_1 та стягнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов`язує з протиправністю рішення відповідача. 

З наведеного слідує, що заявлені ОСОБА_1 похідні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у цій справі та у справі № 990/383/25 обумовлені різними підставами. 

З огляду на наведене, підстави для задоволення клопотання Державної казначейської служби України про закриття провадження у цій справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди відсутні. 

Крім того, Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав, за яких суд закриває провадження у справі визначено у частині першій статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України і такими є: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Підстави для закриття провадження у цій справі в частині вимог, наведені Державною казначейською службою України, не узгоджуються з вимогами наведеної норми. 

Таким чином, у задоволенні клопотання Державної казначейська служба України про закриття провадження у цій справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись статтями 238, 248, 256, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Президента України на користь ОСОБА_1 суми 400 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди відмовити. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08.04.2026. 

Головуючий суддя Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді М.В. Білак

А.В. Жук 

А.Г. Загороднюк

О.Р. Радишевська