Справа № 727/14049/25
Провадження № 2/727/195/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
головуючого судді Дубець О.С.
за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи
Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівців із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33354,51 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року вказану вище заяву було залишено без руху та надано позивачу строк з для усунення недоліків.
Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 26 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачці наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву.
Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідачки не надійшло.
Від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає та просить суд з урахуванням її фінансового стану та сімейних обставин розстрочити погашення заборгованості строком на 12 місяців.
В судове засідання учасники справи не з`явились. У відповідності до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що її належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Стислий виклад позицій учасників процесу 
Позовні вимоги АТ «ПУМБ» обґрунтовані такими доводами.
19.08.2018 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2001106488101, відповідно до умов якого відповідачці видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі 1000,00 грн, який у подальшому було збільшено до 20900,00 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість, яка станом на 03.06.2025 становить 33354,51 грн, з яких: 20896,99 грн — заборгованість за кредитом та 12457,52 грн — заборгованість за процентами.
Таким чином, у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, а також відповідно до статей 509, 526, 1054 ЦК України, АТ «ПУМБ» звернулось до суду із вказаним позовом.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом
Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 19.08.2018 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2001106488101 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі – Заява), відповідно до умов якого відповідачці видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі 1000,00 грн. 
Відповідачка в заяві вказала, що просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну карту № НОМЕР_2 , встановити кредитний ліміт розміром 1000,00 грн. 
Підписанням вказаної Заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб послуги. 
У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою власноруч 19.08.2018, визначено основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія, ліміт кредиту - 1000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої сторони договору; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача - стандартна ставка 47,88 % річних, тип процентної ставки - фіксована, порядок повернення кредиту - щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду.
До матеріалів справи позивач надав публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції з 06.04.2018. 
05.06.2025 АТ «ПУМБ» звертався до ОСОБА_1 із письмовою вимогою про виконання зобов`язань за договором №2001106488101, а саме: погашення заборгованості в сумі 33354,51 грн. 
Згідно з довідкою про збільшення ліміту по договору №2001106488101 від 19.08.2018 вбачається, що 19.08.2018 встановлено ліміт кредитної картки в розмірі 1000,00 грн, 01.11.2018 кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн, 13.08.2019 кредитний ліміт збільшено до 9300,00 грн, 11.12.2019 відбулося збільшення кредитного ліміту до 14100,00 грн, 04.06.2020 збільшено кредитний ліміт до 18900,00 грн, 20.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 20900,00 грн.
З виписки з особового рахунку ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором №2001106488101 вбачається, що у період з 19.08.2018 по 03.06.2025 відповідачка активно користувалася кредитними коштами, оплачувала покупки, вносила кошти на погашення кредиту та відсотків за кредитом.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001106488101 від 19.08.2018 вбачається, що заборгованість за відсотками по кредиту боржника ОСОБА_1 станом на 03.06.2025 становить 33354,51 грн, а саме: 20896,99 грн – заборгованість за кредитом, 12457,52 грн – заборгованість за процентами.
З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором, яка складається з основної суми кредиту (тіла кредиту) та нарахованих процентів за користування кредитом.

Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду
Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Щодо визнання договору укладеними 
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина друга статті 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 19.08.2018 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2001106488101 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі – Заява), відповідно до умов якого відповідачці видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі 1000,00 грн.
Підписанням вказаної Заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб послуги.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказаний кредитний договір вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Щодо стягнення суми заборгованості за основною сумою кредиту та процентами 
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинний на день укладення кредитного договору), «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
Судом встановлено, що відповідачка в заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вказала, що просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну карту № НОМЕР_2 , встановити кредитний ліміт розміром 1000,00 грн. 
У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою власноруч 19.08.2018 визначено основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія, ліміт кредиту - 1000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої сторони договору; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача - стандартна ставка 47,88 % річних, тип процентної ставки фіксована, порядок повернення кредиту - щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Це відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2001106488101 від 19.08.2018, заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 03.06.2025 становить 33354,51 грн, з яких: 20896,99 грн — заборгованість за основною сумою кредиту, 12457,52 грн — заборгованість за процентами. 
Вказаний розмір заборгованості також не заперечується відповідачкою.
Таким чином кредитодавець АТ «ПУМБ» , відповідно до наведеного вище має право на стягнення заборгованості по неповернутому кредиту та по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами відповідно до укладеного між Банком та відповідачкою кредитного договору.

Висновки суду за результатами розгляду справи

Щодо суті позовних вимог
Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідачки та з урахуванням наведеного в мотивувальній частині обґрунтування позиції суду, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2001106488101 від 19.08.2018 в розмірі 33354,51 грн, а саме: 20896,99 грн – заборгованість за кредитом, 12457,52 грн – заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання щодо розстрочення виконання рішення суду, про яке заявлено відповідачкою в заяві про визнання позовних вимог, то суд зазначає таке.
Так, відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до частин 4, 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Так, судом встановлено, що на утриманні відповідачки перебувають двоє неповнолітніх дітей – ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік відповідачки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання має заборгованість зі сплати комунальних послуг, середньомісячний дохід відповідачки у 2025 році становив 23233,67 грн. 
Позивачем заперечення щодо розстрочення виконання рішення суду заявлено не було. 
Наведене дає підстави суду дійти висновку щодо можливості розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №2001106488101 від 19.08.2018 в розмірі 33354,51 грн на 12 місяців. 

Щодо судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За розгляд справи судом першої інстанції АТ «ПУМБ» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» задоволено повністю, сума судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу становить 2422,40 грн.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе стягнути з неї 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 1211,20 грн, решта суми судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. 

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265, 267, 268, 273, 351-355, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 33354,51 грн (тридцять три тисячі триста п`ятдесят чотири грн 51 коп.), яка складається з: 20896,99 грн – заборгованість за кредитом та 12457,52 грн – заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Повернути Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» з державного бюджету сплачений згідно з платіжною інструкцією № 141 від 16 жовтня 2025 року судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 33354,51 грн розстрочити на 12 (дванадцять) місяців, стягуючи одинадцять місяців - щомісячно по 2779,55 грн (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять грн 55 коп.) та дванадцятий місяць - 2779,46 грн (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять грн 46 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складання повного судового рішення 20 лютого 2026 року.

Суддя Дубець О.С.