26.03.2026 
ЄУН 389/926/24
Провадження №2/389/233/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., позивача ОСОБА_1 , її представника- адвоката Перемот О.Г., представника відповідача - адвоката Новікова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

До суду, 20 березня 2024 року надійшла позовна заява, в якій позивач просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім?єю не менше, як п?ять років до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розділити спільне майно її та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 58927 грн.
Вимоги обґрунтувала тим, що з квітня 2007 року до 03 вересня 2023 проживала однією сім?єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали разом як чоловік і жінка без рестрації шлюбу у його власному будинку, де вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет до якого вносили всі зароблені кошти. За сімейним станом як вона так і ОСОБА_3 були розлучені. Шлюбу не реєстрували за відсутністю потреби в цьому, але вважали один одного чоловіком та дружиною. Також певний період з ними проживала мама ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , 1938 року народження, яку вона допомагала останньому доглядати до самої її смерті. Чоловік заробляв підприємницькою діяльністю, вона працювала без оформлення трудового договору реалізатором на ринку. У них були хороші довірливі стосунки, спільною працею та коштами разом створювали та придбавали майно, піклувалися один про одного. У 2008 році за рахунок кредитних коштів придбали легковий автомобіль ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , поставлений на реєстраційний облік на ім?я ОСОБА_3 . Вона в цьому кредитному договорі виступала майновим поручителем і погашення кредитну відбувалося за рахунок їх спільних коштів.
Тривалий час ОСОБА_3 тяжко хворів. Його хвороба була пов?язана з гострим запаленням органів травлення, у зв?язку з чим він переніс велику кількість хірургічних втручань. За станом свого здоров?я ОСОБА_3 був суттєво обмежений у пересуванні та самообслуговуванні, оскільки гострий біль, що супроводжував цей його стан, не давав йому можливості рухатися та обслуговувати себе. Всі турботи по придбанню ліків та продуктів харчування, забезпеченню чоловікові лікування, дієтичного харчування, вчасного прийому ліків, гігієнічних процедур були на її плечах. Прибирання будинку, приготування їжі, миття посуду, прання - все лягло на її руки. При цьому жодного іншого доходу, ніж її заробітки у цей період у них із ОСОБА_3 не було, оскільки він не маг працювати, тому забезпечувала всім необхідним його лише вона. Син покійного чоловіка, відповідач ОСОБА_5 за відсутності в нього будь-якої поважної причини, весь цей час жодного разу не навідував батька, не піклувався про нього, не вітав зі святами, не цікавився станом його здоров?я. Будучи засудженим у юному віці, ОСОБА_2 відбув реальне тривале покарання, після звільнення тривалий час не працював і нібито виїхав за кордон. Інші члени родини чоловіка також станом його здоров?я не цікавилися, тому лише її зусиллями ОСОБА_3 було забезпечене родинне тепло і турбота. Вона постійно спілкувалася з ним, надавала йому поради, підтримувала фізично і психологічно в нелегкий у його житті період такого суттєвого погіршення стану здоров?я, забезпечувала йому отримання медичної допомоги (поїздки до лікарень, обстеження, аналізів, тощо), зберігала сімейні традиції і свята. Навіть у період тяжкої хвороби створювала для ОСОБА_6 родинне тепло та затишок, мали з ним великі плани на майбутне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з майнових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 , легковий автомобіль ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп легковий ПВ01Б, державний номерний знак НОМЕР_2 . Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив, тож спадкування має відбутися за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його єдиний син ОСОБА_2 , який заявлений відповідачем у справі.
З метою реалізації своїх спадкових прав як особа, яка прожила зі спадкодавцем однією сім?єю не менше 5-ти років до дня відкриття спадщини, вирішила звернутися до суду з цією заявою, якою прость встановити факт що має юридичне значення, а саме її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім?єю не менше, як п?ять років до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, просить суд надати їй право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 як особі, яка протягом тривалого часу опікувалася матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_7 , який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Крім того, просить суд розділити спільне майно її та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на 1/2 частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01 державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 58927 грн, що підтверджується звітом про оцінку майна №91 від 29.03.2024 року, як майна, набутого в період спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Позивач у судовому засіданні пояснила, що проживала з ОСОБА_3 спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу 16 років. На момент спільного проживання, у шлюбах не перебували. За час спільного проживання придбали автомобіль. У лютому 2023 року ОСОБА_6 захворів. З квітня по серпень 2023 року йому зробили три операції, він був у реанімації. Його родичі тільки телефонували, ніхто не приїздив, нічим не допомагав. Вона завжди працювала, ніколи не зловживала алкоголем. Сестра ОСОБА_6 у них до ладу ніколи не була, тому нічого не може знати щодо їх життя. Вона доглядала до смерті матір ОСОБА_6 , а його сестра (її дочка) не доглядала. Перед смертю, десь за два місяці, ОСОБА_6 не піднімався, самостійно не її. Хотів , щоб вона привезла йому нотаріуса, але вона не привезла. Хотіли повінчатися, а одружуватися не бажали, бо вже колись були у шлюбах, зійшлися у поважному віці. Повінчатися не встигли, бо як надумали, то захворіла мама ОСОБА_6 , жили разом, вона померла в червні 2022 року, далі траур. Потім захворів ОСОБА_6 , стало не до того.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник позовні вимоги не визнав просив відмовити в їх задоволенні. Вказав, що факт спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квітня 2007 року до його смерті, не знаходить свого підтвердження. Майно, про яке йдеться у позові, належало особисто ОСОБА_3 . Право власності на будинок останній набув за договором дарування, автомобіль та причіп набуті за власні кошти спадкодавця. Той факт, що позивач виступила поручителем ОСОБА_3 при купівлі автомобіля не підтверджує спільне проживання і ведення спільного бюджету, згідно договору поруки її місцем проживання вказано АДРЕСА_2 . Позивачем не доведено факту, що вона здійснювала матеріальне забезпечення спадкодавця, оскільки вона ніде не працювала, пенсію не отримувала, жодного доходу не мала. ОСОБА_3 сам мав достатньо коштів, які зберігав вдома, до останнього контролював свою бригаду будівельників та мав матеріальний дохід. Докази, що мати позивача позичала їй гроші на лікування ОСОБА_3 відсутні, відсутня розписки, мати і дочка є зацікавленими особами. Позивачем не доведено факту, що ОСОБА_3 знаходився у безпорадному стані. Відповідно до медичних документів долучених до справи, стан хворого ОСОБА_3 визначався як середньої тяжкості та містять відмітки «виписаний з одужанням/виписаний з поліпшенням». Факт знаходження на лікуванні протягом незначних проміжків часу не дає підстав для висновку про перебування у безпорадному стані, у зв`язку з яким ОСОБА_3 потребував би стороннього догляду, допомоги та піклування. ОСОБА_3 захворів 06 квітня 2023 року і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк хвороби склав п`ять місяців, що безперечно не може вважатися як тривалий час. ОСОБА_3 під час хвороби, після операції керував автомобілем, самостійно пересувався, був у свідомості, зліг за місяць до смерті. Ті обставини, що ОСОБА_3 не одружився з ОСОБА_1 , не склав на неї заповіт свідать по те, що він не ставився до неї як до дружини.
Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Знам`янським відділом державної реєстрації вктів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кропвиницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О. заведено 06 грудня 2023 року спадкову справу №76/2023 (номер у спадковому реєстрі 71680824), з матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестмісячний строк звернулася ОСОБА_1 , місце реєстрації якої АДРЕСА_2 . Також заяву про прийнятя спадщини ОСОБА_3 від 22 листопада 2023 року подано його сином ОСОБА_3 , місце проживання останнього вказано: АДРЕСА_3 . При цьому, заява ОСОБА_3 нотаріусу Полякову О.О. надійшла поштовим зв`язком з адреси АДРЕСА_3 , первісно складена польською мовою та переведена в установленому порядку на українську мову, місцем проживання ОСОБА_3 у заяві вказано АДРЕСА_4 . Спадкодавець ОСОБА_3 з 15 квітня 1992 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Заповіти та спадкові договори останнім не складалися. У газеті «Сільське життя» тиражем від 14 грудня 2023 року розміщно оголошення нотаріуса про відкриття спадщини ОСОБА_3 (а.с.75-93).
Згідно з договором дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельних ділянок від 10 грудня 2014 року, ОСОБА_9 (обдаровуваний) прийняв у власність наступне майно: земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом, яка розташована у АДРЕСА_3 , кадастровий номер -3510600000:50:092:0009. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд (присадибна ділянка), далі за текстом «земельна ділянка «1»; земельну ділянку площею 0,0132 га в межах згідно з планом, яка розташована у АДРЕСА_3 , кадастровий номер -3510600000:50:092:0010. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований у АДРЕСА_5 , під номером АДРЕСА_6 , який розташований на земельній ділянці «1». Вказаний договір дарування посвідчений 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Знам`янсього міського нотаріального округу Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №1924 (а.с.11-13).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданому у Кіровоградському РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області, 13 серпня 2008 року за ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21703011401, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15). При цьому, як свідчить договір купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року укладений між ОСОБА_3 як покупцем та ЗАТ «Кіровоград лада» як продавцем та кредитний договір №154 від 15 серпня 2008 року укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України та позичальником ОСОБА_3 , вказаний автомобіль придбаний завадяком за 60600 грн, з яких 46500 грн отримано останнім у кредит на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних та комісійних винагород в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.17-19). Одночасно, між ОСОБА_1 як поручителем, ВАТ Державний ощадний банк України як кредитором та ОСОБА_3 як боржником укладено договір поруки №205 від 15 серпня 2008 року за умовами якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №154 від 15 серпня 2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 20-21).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 виданого МРЕВ ДАІ м.Знам`янка ДАІ УМВС України 01 квітня 2006 року ОСОБА_3 на праві вланості належить причем легковий-В, марки ПВ 01Б, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер шасі (кузов, рама коляска) НОМЕР_8 (а.с. 16).
На підтвердження наявності у спакодавця тяжкої хвороби позивачем до справи додано результати огляду №66487156 від 06 квітня 2023 року проведеного терапевтом Ягодіновою Ю.О. , відповідно до якого ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою зі скаргами на біль у животі/кольки без локалізації, абдомінальне об`ємне утворення (а.с. 21). А також виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого з яких вбачається, що ОСОБА_3 з 24 квітня по 11 травня 2023 року, з 12 травня по 22 травня 2023 року, з 17 липня по 26 липня 2023 року, з 27 липня по 09 серпня 2023 року, 10 серпня по 17 серпня 2023 року, з 18 серпня по 30 серпня 2023 року, перебував на стаціонарному лікуванні у Абдомінальнорму відділенні з ліжками торакальної хірургіі КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради». Повний діагноз при звернення до медичного закладу вперше - Гострий панкреатит. Вогнищевий панкреонекроз. Нагноєна кіста голівки та хвоста підшлункової залози. Гнійний пара панкреатит. Супутній: ЖКХ. Хронічний калькульозний холецистит. Хронічний гастродуоденіт в стадії загострення. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст2, ризик 3. Гіпертрофія міокарда ЛШ. Ожиріння ІІ ст.- основний. 28 квітня 2023 року йому проведена - Лапаратомія. Панкреатонекрсеквестректомія . Санація, дренування черевної порожнини та пара панкреатичного простору. Подальше перебування на стаціонарному лікуванні пов`язане з ускладненням стану здоров`я, проведені інші хірургічні втручання. 30 серпня 2023 року був виписаний з відділення у зв`язку з покращенням стану здоров`я на фоні симптоматичного лікування, за наполяганням пацієнта (а.с. 22,23,24,25,26,27).
Відповідно до звіту №91 про оцінку майна зробленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_12 29 березня 2024 року середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21703011401, реєстраційний номер НОМЕР_1 складаж 117854 грн 00 коп. (а.с. 43).
У довідці виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 22 серпня 2024 року зазначено, що згідно з Реєстром територіальної громади, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 . За вказаною адресою на момент смерті останнього також були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 122).
Згідно з актом підтвердження факту проживання від 10 жовтня 2023 року, складеного сусідами - свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , вказані сусіди підтверджують факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 з квітня 2007 року по теперішній час. Окрім того вказують, що ОСОБА_1 з квітня 2007 року по 03 вересня 2023 року постійно проживала спільно, однією сім`єю, вела спільне господарство з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_20 02 грудня 2020 року виїхав за межі території України, 27 лютого 2021 року здійснив в`їзд на територію України та 20 січня 2022 року знову перетнув кордон України та виїхав за межі її території. Інша інформація відсутня (а.с. 113).
Ухвалою суду від 11 червня 2024 року за клопотанням представника відповідача у ВАТ «Державний ощадний банк України» витребовувалася копія матеріалів кредитного договору №154 від 15 серпня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_3 отримав кредит. Проте, вказані документи суду не надані, банком повідомлено про відсутність можливості надання коії вказаного кредитного договору, оскільки кредитна заборгованість погашена в 2011 році. Відповідно до Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України від 27 листопада 2018 року №130 зі змінами та доповненнями, термін зберігання справи щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активами та пасивними операціями - зокрема кредитні договори, після погашення кредиту складає 5 років (а.с. 127).
Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_9 заповненої 18 червня 1996 року, ОСОБА_1 до 2018 року була офіційно працевлаштована (а.с.149-150).
Відповідно до медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психічних олядів серія 12ЯЯШ №020456 виданої 30 травня 2011 року та дійсної до 30 травня 2013 року та сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10ААВ №004658 виданого 30 травня 2011 року та дійсного до 30 травня 2030 року ОСОБА_1 пройдено медичні огляди, під час яких у неї не виявлено психіатричних та наркологічних протипоказань для виконання роботи черговою по переїзду (а.с. 151).
За змістом долучених до справи стороною позивача розписок від 10 травня 2023 року, 06 червня 2023 року, 10 серпня 2023 року, мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_21 позичала грошові кошти на лікування зятя ОСОБА_3 - чоловіка її дочки ОСОБА_22 на загальну суму 7,5 дол. США та зобов`язувалась повернути їх протягом року - після продажу земельного паю. У вказаних розписках також містяться відмітки про повернення грошових коштів, засвідчені позикодавцями (а.с.152,153,154). Відповідно до договорів купівлі-продажу від 31 січня 2024 року, які посвідчені нотаріально за зареєстровані в реєстрі за №208 та 209, ОСОБА_21 продала дві земельні ділянки загальною вартістю 144241 грн 40 коп (а.с.155-160, 161 -166). Про те, що ОСОБА_21 доводиться ОСОБА_1 матір`ю свідчить свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб останньої. (а.с. 167, 179). 
ОСОБА_1 з 08 травня 1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_23 та 13 лютого 2008 року шлюб між ними було розірвано, про що свідчать свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_10 та свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 (а.с. 179,180).
Свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_12 вказує на те що, 09 квітня 1997 року ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_24 (а.с. 181).
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що тривалий час проживала поруч по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , їх двори межували. ОСОБА_6 захворів і ОСОБА_22 ділилася з нею подробицями його стану здоров`я. Він дуже тяжко хворів, майже не виходив у двір, а коли виходив погано пересувався. Потім був зовсім лежачим, ослабленим. Його доглядала лише ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він з 2017 року жив по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .Останні жили як подружжя, і в цьому сумнівів не було. Це була звичайна подружня пара. Був у них у будинку. Знав, що ОСОБА_6 хворіє, свідок працює лікарем, допомагав їм після операції, приходив до них. У ОСОБА_6 був панкреонекроз підшлункової залози, він був лежачим, дуже ослабленим. Після операції стан тільки погіршувався. Спочатку дуже важко пересувався, а потім зовсім зліг. Сина ОСОБА_6 колись бачив, коли до них приходив, інших його родичів не бачив. Після операції ОСОБА_6 вже не працював. Його доглядала ОСОБА_22 , алкоголем вони ніколи не зловживали.
Свідок ОСОБА_25 суду поясив, що він є братом ОСОБА_1 . Сестра тривалий час проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і жінка. ОСОБА_6 захворів, його прооперували. За період хвороби ОСОБА_6 він був у них вдома два чи три рази, востаннє був влітку. ОСОБА_6 схуд вдвічі, був дуже слабким. Але, ще їздив на автомобілі, але з нього не виходив, возив їх на кладовище. Скаржився на біль. Потім зліг повністю. Його родичів не бачив, доглядала його тільки позивач. Зі слів своєї матері йому відомо, що вона позичала по людях гроші, щоб віддати ОСОБА_26 на лікування ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_27 пояснила, що позивач доводиться її чоловіку сестрою та вона допомагала останній за її проханням доглядати за ОСОБА_3 . ОСОБА_22 з ОСОБА_6 , коли він хворів, була постійно. Він ослаб після операції, стан погіршувався, з автомобіля виходив тільки з допомогою. Лежачий був близько місяця. ОСОБА_6 хотів, щоб приїхала сестра, а вона була чи зайнята, чи не брала слухавку. Син ОСОБА_6 телефонував тільки через гроші. За ОСОБА_6 доглядала лише ОСОБА_22 . Її свекруха (мати ОСОБА_22 ) продала земельний пай та віддала їм гроші на лікування.
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що є донькою позивача. Її мама та ОСОБА_3 почали проживати разом з 2007 року, їй тоді було 8 років. Проживала разом з ними, потім поїхала на навчання, а після у 2020 році знову повернулася і з тих пір проживала разом з ними. ОСОБА_3 тривалий час був у безпорадному стані, його доглядала лише її мати. Він 6 разів лежав у лікарні, мати постійно їздила до нього. Родичі його не навідували, матеріальної допомоги не надавали. І наразі до нього на кладовище з родичів ніхто не ходить.
Свідок ОСОБА_29 пояснила, що є подругою мами ОСОБА_30 , з якою пропрацювали разом 30 років. Мати позичала для ОСОБА_22 грошові кошти на лікування зятя, особисто вона позичила на лікування йому 3000 доларів США приблизно у березні 2023 року.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що позивач доводиться їй дочкою. ОСОБА_1 з ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю як чоловік і жінка до дня його смерті. Він помер у 51 рік від раку шлунку. З 23 лютого 2023 року ОСОБА_3 почав звертатися до лікарів та за пів року помер. Важко хворів, переніс операції. Близько двох місяців лежав у лікарні, був тяжкий стан. ОСОБА_6 звертався до родичів, у нього є син ОСОБА_31 ОСОБА_32 , який живе у Польщі, брат у Знам`янці та сестра у Києві, але ніхто нічим не допоміг. Вони витратили всі гроші, мали надію вилікувати його. Син ОСОБА_3 виїхав до Польщі до війни, телефонував, дізнавався як батько. Сестра ОСОБА_34 , ОСОБА_3 ніколи не доглядала, приїхала до нього лише на похорон, ніякого відношення до його життя не мала. ОСОБА_22 доглянула ОСОБА_6 до самої смерті, і матір його доглянула. Син ОСОБА_32 не давав грошей ні на лікування, ні на поховання. За кермом ОСОБА_3 їздив до липня 2023 року. Тижні чотири до смерті був повністю лежачий, його доглядала лише ОСОБА_22 , бюджет у них був спільний. З березня 2023 року він потребував постійної сторонньої підтримки. Останній рік ОСОБА_35 не працювала, жили за рахунок ОСОБА_36 заощаджень, і вона продала земельний пай та віддала їм гроші. Вони не випивали.
Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що мати позивача є її подругою, вони дуже часто спілкуються. Попросила у неї у квітні 2023 року в борг 3000 доларів США на лікування ОСОБА_3 . Розповідала, що лікували його, возили по лікарням. Пояснювала, що його стан погіршується. Він був безпорадним. Догладала його тільки ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що ОСОБА_3 доводився їй рідним братом. Він помер раптово. Вона з ним спілкувалася в телефонному режимі, і під час хвороби також. Зі слів брата ОСОБА_39 і племінниці їй відомо, що родичі переказували йому кошти. Після першої операції, вона розмовляла з ОСОБА_6 по телефону, він казав, що допомоги не потребує, ОСОБА_22 відвідує його в лікарні двічі на тижень. Після виписки з лікарні йому знову стало погано, але він казав, що приїжджати до нього не потрібно. Грошей він не потребував. Розповідав, що завжди на зв`язку з сином. ОСОБА_22 часто зловживала алкоголем. Майже ніколи не працювала. Брат казав, що ОСОБА_22 - не правильний вибір. Саме через ОСОБА_22 відповідач ОСОБА_32 конфліктував з померлим братом ОСОБА_6 . Перед смертю він сам сів у автомобіль і поїхав на кладовище. У ОСОБА_6 була будівельна бригада, яка продовжувала працювати в той час як він хворів. Їй відомо, що у ОСОБА_6 був сильний біль, але він заперечував онкологію.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_6 і ОСОБА_22 , вони однозначно проживали разом як одна сім`я. ОСОБА_6 захворів, сильно схуд, але продовжував їздити на автомобілі за кермом. Потім майже перестав виходити на подвір`я. ОСОБА_22 пояснила, що він геть зліг, був лежачим. ОСОБА_22 сама доглядала ОСОБА_6 , інших родичів не було. Спочатку вона до них заходила, а коли ОСОБА_6 зліг, то вже ні.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
За приписами ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5 ,6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Вищезазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17.
Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Згідно ч.2 ст.74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною.
У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Як встановлено ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Порядок зміни черговості одержання права на спадкування, при спадкуванні за законом визначено ст.1259 ЦК України, ч. 1 якої визначено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.
Положеннями ч. 2 вказаної статті визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК).
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК.
Суд може задовольнити позов щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування за наявності сукупності наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне ставлення і спілкування, емоційна підтримка тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених вище обставин (постанова ВС КЦС від 18 липня 2025 у справі № 741/1428/23).
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (постанова ВС КЦС від 23 грудня 2020 року у справі №209/4512/14-ц).
Безпорадний стан стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).
Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах. (постанова ВС КЦС від 24 червня 2020 року у справі №127/9778/17).
Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів (постанова ВС КЦС від 21 жовтня 2021 року у в справі № 401/2614/17 )
На підставі досліджених судом доказів, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність фактів, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, не менше п`яти років, до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до часу відкриття його спадщини.
Окрім того, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу придбали за спільні кошти легковий автомобіль ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстрували на ОСОБА_3 . За такого, виходячи з принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на частку вказаного автомобіля.
Також суд приходить до висновку, що наявними матеріалами справи, медичними документами, показаннями свідків підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_1 тривалий час опікувалась над ОСОБА_3 , матеріально його забезпечувала, надавала йому необхідну допомогу протягом його хвороби, під час якої останній не міг самостійно повністю забезпечувати свої потреби, що було викликано його тяжкою хворобою.
Як встановлено під час судового розгляду справи, безпорадний стан ОСОБА_3 виник внаслідок тяжкої хвороби, він тривалий час лікувався, переніс три складні операції та за місяць до смерті його стан здоров`я настільки погіршився, що він взагалі не міг самостійно забезпечувати свої потреби, ним опікувалася позивач ОСОБА_1 , з якою він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років. На підтвердження матеріального забезпечення спадкодавця позивачем свідчать наявні в матеріалах справи розписки ОСОБА_21 (матері позивача), з яких вбачається, що вона позичала грошові кошти на лікування ОСОБА_3 , а також пояснення осіб, які надавали в борг грошові кошти ОСОБА_21 на лікування ОСОБА_3 , які були допитані в судових засіданнях. ОСОБА_21 та ОСОБА_3 станом на 2023 рік офіційно працевлаштованими не були, а доказів про те, що останній мав інші доходи, заощадження стороною відповідача, на чому вона акцентує суду, не надано. Показання свідка ОСОБА_38 про те, що позивач та ОСОБА_3 не проживади спільно як одна сім`я, останній не перебував у безпорадному стані та позивач ним не опікувалася, не надавала матеріальної допомоги, спростовуються поясненнями інших свідків.
Враховуючи вищевикладене, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц, а саме, Велика Палата Верховного Суду погоджується з тим, що особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника.
У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(стаття 76 ЦПК України).
В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: зміни черговості одержання права на спадкування та надати їй права на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 ; розділу спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , шляхом визнання за нею права власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У задоволенні позовної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім?єю не менше, як п?ять років до часу відкриття спадщини суд відмовляє з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач ана користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею за подання даного позову до суду судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст.4,12,13, 81,89, 141, 259, 263 -265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на частку у спільному майні, задовольнити частково.
Змінити черговість одержання права на спадкування та надати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розділити спільне майно  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши за нею право власності на частку легкового автомобіля ВАЗ 217030 114 01, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) грн 33 коп. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
Відомості про сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 , місце реєстрації АДРЕСА_2 . 
Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_14 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 

Суддя Г.В. Берднікова