Справа № 991/3444/26
Провадження 1-кс/991/3455/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №52024000000000042 від 24.01.2024,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло вказане клопотання прокурора Спеціальної антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_4 , в якому він просить накласти арешт на речові докази: мобільний телефон IPhone 15 Pro MAX (IMEI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ; мобільний телефон IPhone 15 (IMEII: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 ), який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , вилучений під час проведення 08.04.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_7 від 18.03.2026 у справі № 991/2485/26 обшуку за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, будинок №23.
При цьому прокурор просив здійснювати розгляд цього клопотання у закритому судовому засіданні з метою збереження таємниці досудового розслідування. 
У судовому засіданні детектив НАБУ ОСОБА_3 , який входить до складу групи слідчих (детективів) у кримінальному провадженні відповідно до витягу з ЄРДР та повноваження якому з приводу вирішення питань щодо заявленого клопотання надані на підставі доручення прокурора ОСОБА_4 , підтримав клопотання та просив його задовольнити повністю, зазначивши про необхідність накладення арешту на вказаний мобільний телефон з метою збереження речового доказу та проведення дослідження.
Слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у закритому судовому засіданні, без наступного оприлюднення змісту ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза розголошення таємниці досудового розслідування. 
Власники вилученого майна - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, жодних клопотань, заперечень чи документів з приводу арешту майна не надали.
Слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання за відсутності власників майна. 
Заслухавши думку детектива, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна. 
Частиною 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 08.04.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС від 18.03.2026 у справі № 991/2485/26 (провадження № 1-кс/991/2503/26) органом досудового розслідування проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, будинок №23.
Перевіряючи дотримання строків звернення із клопотанням про арешт вилученого майна, слідчий суддя встановив, що датоване 09.04.2026 клопотання про арешт майна того ж дня надіслано Укрпоштою до ВАКС, про що свідчить дата «09.04.2026» на копії поштового конверту та описі вкладення до цінного листа, тобто в межах строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України.
Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч. 2 ст. 171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з клопотання, воно подане з додержанням вимог ст. 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення відсутні.
Прокурор вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів. 
Положеннями ст. 170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) у складі слідчої групи, за процесуального керівництва САП, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000042 від 24.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
В рамках цього кримінального провадження органом досудового розслідування встановлено, що у період 2022-2023 рр. посадовими особами КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» проведено низку публічних закупівель з метою придбання медичного обладнання, зокрема: 
(1) Публічна закупівля UA-2023-02-14-010398-a.
Органом досудового розслідування встановлено, що 14.02.2023 уповноваженою особою комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» (далі - замовник) було опубліковано публічну закупівлю UA-2023-02-14-010398-а з метою придбання системи магнітно-резонансної томографії всього тіла з очікуваною вартістю 49 700 000, 00 (сорок дев`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень з ПДВ.
16.02.2023 в межах вказаної публічної закупівлі представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТРІУМ» було подано скаргу щодо усунення замовником ряду встановлених дискримінаційних вимог у технічних характеристиках предмету закупівлі (п.п. 2.9., 6.2., 6.5., 7.6., 7.7.). Так, представниками ТОВ «АСТРІУМ» зазначено, що встановлені технічні вимоги до предмету закупівлі відповідають продукції лише одного виробника - Siemens Healthineers, а саме МРТ-система Magnetom Amira, що як наслідок обмежує конкуренцію та порушує принципи здійснення публічних закупівель. 17.02.2023 уповноважена особа замовника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідь на скаргу ТОВ «АСТРІУМ» повідомила про задоволення вимог такої та внесення відповідних змін до тендерної документації.
20.02.2023 замовником опубліковано тендерну документацію в новій редакції, однак змін, які б стосувались усунення дискримінаційних вимог щодо предмету закупівлі внесено не було, незважаючи на нібито задоволення вимог ТОВ «АСТРІУМ».
У подальшому, тендерні пропозиції надійшли від ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» із ціною 49 696 150, 00 грн з ПДВ та ТОВ «АСТРІУМ» із ціною 47 450 000, 00 грн з ПДВ. Однак, уповноваженою особою замовника ОСОБА_8 відхилено найбільш економічну вигідну пропозицію ТОВ «АСТРІУМ», у зв`язку із невідповідністю запропонованого товару вимогам тендерної документації, зокрема пунктам технічних вимог (п.п. 2.9., 6.2., 6.5., 7.6., 7.7.), які нібито замовник визнав дискримінаційними та усунув.
За результатами проведення вищевказаної закупівлі, 17.03.2023 замовником було укладено договір поставки із ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» із ціною договору 49 696 150, 00 грн з ПДВ. Предмет договору томограф магнітно-резонансний «Magnetom Amira A BioMatrix System» виробництва Siemens Healthcare.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 26.03.2023 представники ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» імпортували вищевказаний томограф від офіційного постачальника Siemens Healthcare вартістю 638 000, 00 (шістсот тридцять вісім тисяч) Євро, що еквівалентно 25 373 260, 00 грн, а в подальшому поставили замовнику за ціною 49 696 150, 00 грн з ПДВ.
Крім цього, стороною обвинувачення встановлено, що аналогічну закупівлю з метою придбання вищеописаного медичного обладнання замовником було оголошено у 2022 році (UA-2022-09-27-008072-a), за результатами якої було укладено договір №301/10 від 31.10.2022 із ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП», однак 30.12.2022 вказаний договір було розірвано у зв`язку із зменшенням фактичного обсягу видатків замовника. 
(2) Публічна закупівля UA-2023-06-12-010239-a.
Органом досудового розслідування встановлено, що 12.06.2023 уповноваженою особою комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» (далі - замовник) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було опубліковано публічну закупівлю UA-2023-06-12-010239-а з метою придбання 10 операційних ламп з очікуваною вартістю предмету закупівлі 10 754 000, 00 (десять мільйонів сімсот п`ятдесят чотири тисячі) гривень з ПДВ.
В ході досудового розслідування встановлено, що очікувана вартість предмету закупівлі була сформована на підставі комерційних пропозицій наступних суб`єктів господарської діяльності:
- ТОВ «МЕДГАРАНТ» (1 081 000, 00 за шт.);
- ТОВ «Медичний центр «МЕДЕКСПЕРТ» (1 083 700, 00 за шт.);
- ТОВ «ТРІММ-К» (1 075 393, 00 за шт.).
Під час проведення огляду вищевказаних комерційних пропозицій, стороною обвинувачення було встановлено ряд ознак (кількість пунктів щодо характеристики обладнання, їх послідовний виклад та ідентичні лексичні помилки), що дають обґрунтовані підстави стверджувати про їх підготовку однією особою. Крім цього, встановлено, що колишнім засновником юридичних осіб ТОВ «ТРІММ-К» та ТОВ «Медичний центр «МЕДЕКСПЕРТ» є громадянин ОСОБА_9 , а також останній являється засновником ТОВ «Медсервісгруп», яке в подальшому виявлено в ланцюгу постачання предмету вказаної закупівлі.
Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що в тендерній документації була наявна вимога до потенційних учасників, зокрема щодо наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору.
Незважаючи на те, що учасником ТОВ «ТРІММ-К» на виконання вказаного кваліфікаційного критерію подано договір, предметом якого була відеоендоскопічна система, яка відповідно до УКТЗЕД є іншим видом товару, замовником в особі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані порушення виявлені не були.
29.06.2023 замовником в особі головного лікаря ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено договір із ТОВ «ТРІММ- К» на суму 10 754 000, 00 грн з ПДВ (1 075 400, 00 за шт.) щодо поставки хірургічних світильників виробництва Shinva Medical Instrument Co.
В той же час, органом досудового розслідування встановлено, що вартість аналогічних товарів коливається в діапазоні від 4000 до 7000 доларів США, що суттєво нижче вартості визначеній в договорі.
Отже, в рамках кримінального провадження № 52024000000000042 від 24.01.2024 розслідуються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, групою осіб з числа керівників Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОВА, Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», уповноважених фахівців з питань публічних закупівель, які діючи умисно, за попередньою змовою з представниками комерційних підприємств-постачальників медичного обладнання, під час проведення закупівель товарів за бюджетні кошти у 2023 році використали службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди на користь третіх осіб - постачальників медичного обладнання, що спричинило тяжкі наслідки на суму більше 30 000 000 грн. 
Встановлені на підставі досліджених слідчим суддею матеріалів відомості у сукупності із доводами клопотання та поясненнями детектива у їх співставленні з диспозицією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, формують у слідчого судді переконання про наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні кримінальне правопорушення могло бути вчинене.
Водночас слід зауважити, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь вини таких осіб, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей встановлює, що існують об`єктивні дані про вчинення вказаного у клопотанні кримінального правопорушення, у зв`язку з яким вирішується питання про арешт майна.
Отже, як зазначалося вище у цій ухвалі, 08.04.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС 18.03.2026 у справі № 991/2485/26 (провадження № 1-кс/991/2503/26) органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 52024000000000042 від 24.01.2024 проведено обшук громадського будинку за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, будинок №23 за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради». 
В ході проведення обшуку безпосередньо за робочим місцем провідного фахівця з публічних закупівель ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та начальника відділу публічних закупівель ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом досудового розслідування виявлено належні останнім мобільні телефони. При цьому ОСОБА_5 добровільно надала детективам для огляду власний мобільний телефон «IPhone 15 Pro Max» (IMEI1: НОМЕР_1 ; IME12: НОМЕР_2 ) із абонентським номером НОМЕР_5 . Натомість ОСОБА_6 повідомила представникам органу досудового розслідування про те, що її мобільний телефон «IPhone 15» (IMEII: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 ) із абонентським номером НОМЕР_6 розрядився.
Перевіряючи вказані мобільні пристрої, детективом ОСОБА_3 встановлено, що:
(1) в поштовій електронній скриньці «ІНФОРМАЦІЯ_5» мобільного телефону «IPhone 15 Pro Max» (IMEI1: НОМЕР_1 ; IME12: НОМЕР_2 ) із абонентським номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 , наявний лист від ТОВ «ТРІММ-К», датований 22.06.2023, що має значення для досудового розслідування та свідчить про необхідність в детальному огляді вмісту мобільного телефону, однак зважаючи на об`єм інформації провести детальний огляд в умовах проведення обшуку не представилось можливим. Окрім цього, у застосунку «WhatsApp» було виявлено чати із наступними користувачами: « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », в яких включена функція «таймер автовидалення», що в свою чергу обумовлює необхідність проведення експертного дослідження з метою відновлення видалених повідомлень та/або файлів.
(2) мобільний телефон «IPhone 15» (IMEII: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 ) із абонентським номером НОМЕР_6 , який за словами його власниці ОСОБА_6 був розряджений, виявився цілком зарядженим. Після чого, остання відмовилась надавати пароль для подолання системи логічного захисту. Однак, у подальшому, ОСОБА_6 повідомила пароль « НОМЕР_7 ». Під час огляду вмісту мобільного телефону у застосунку «WhatsApp» було виявлено чати з наступними користувачами: « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 » із включеною функцією «таймер автовидалення», що обумовлює необхідність в проведенні експертного дослідження з метою відновлення видалених повідомлень та/або файлів. Крім цього, виявлено чат із користувачем « ОСОБА_17 » в якому виявлено видалене повідомлення від 08.04.2026 (09:05), що вказує про факт видалення повідомлення під час проведення слідчої дії.
У зв`язку із вищенаведеним, зважаючи на те, що в ході проведення слідчої дії під час огляду вказаних пристроїв слідством виявлено наявність листувань, зміст яких пов`язаний з обставинами, що досліджуються в ході досудового розслідування, а також в чатах на вилучених пристроях наявні таймери автовидалення повідомлень, відновлення яких можливе лише за умови залучення фахівців цифрової криміналістичної лабораторії НАБУ, з метою відновлення файлів та копіювання наявної на мобільних телефонах інформації в органу досудового розслідування існує необхідність у проведенні експертного дослідження. 
Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_3 від 09.04.2026, вилучені під час обшуку мобільні телефони, які перебували у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , визнані речовими доказами.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги, що мобільні пристрої можуть містити необхідні слідству відомості (інформацію, документи, зображення та ін.), які є предметом досудового розслідування, слідчий суддя вважає доводи сторони обвинувачення у клопотанні щодо необхідності збереження цих речових доказів аргументованими. 
За наведеного, слідчий суддя вважає, що наразі в контексті потреб досудового розслідування існує необхідність у проведенні детального огляду вилучених пристроїв, що дозволить у повному обсязі скопіювати як вже наявні файли, так і ймовірно видалені. У такому випадку суттєвим для доступу до такої інформації є наявність самих пристроїв. 
При цьому слідчий суддя приймає до уваги твердження детектива про те, що наразі вказані мобільні пристрої, повну інформацію з яких не вдалося скопіювати через систему логічного захисту, потребують подальшого огляду спеціаліста чи експертизи в майбутньому для встановлення в них наявної та видаленої інформації, що може свідчити про обставини, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку громадської будівлі за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» мобільних телефонів, власниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація, яка міститься в пам`яті цих пристроїв може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
На думку слідчого судді, досліджені під час судового розгляду матеріали свідчать про відповідність заявленого прокурором у клопотанні майна (необхідність арешту якого підтверджено детективом у судовому засіданні) критеріям речового доказу, визначеному ст. 98 КПК України, так як вилучені мобільні телефони можуть містити інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі щодо безпосередньо самого предмету неправомірної вигоди. 
З аналізу положень ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. 
З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані.
Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути безповоротну втрату відомостей, що міститься у вилучених мобільних телефонах. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, зміни, зникнення, втрати, знищення, перетворення цього майна та інформації в ньому. Зважаючи на такі ризики, слідчий суддя вважає доцільним застосувати заборону відчуження, користування та розпоряджання вказаним майном.
Водночас слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на відповідне майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.
На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що вилучене 08.04.2026 під час обшуку громадської будівлі за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зважаючи на постанову детектива від 09.04.2026 про визнання речовими доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться у них за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, для встановлення кола фізичних осіб, які можуть бути причетні до його вчинення, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення. 
В той же час, слідчий суддя наголошує, що вилучені мобільні телефони не є предметом злочину та не можуть бути конфісковані, однак наявна в них інформація має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, у тому числі щодо предмету неправомірної вигоди, а тому накладення арешту на вказані пристрої повністю виправдовує потреби досудового розслідування та необхідність їх збереження як речових доказів.
Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час є підстави для накладення арешту на вилучений в ході обшуку за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, будинок №23 мобільні телефони, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на викладене, клопотання прокурора САП ОСОБА_4 підлягає задоволенню повністю. 
Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим під час обшуку 08.04.2026 за місцем здійснення господарської діяльності КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», що за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, будинок №23, а саме на:
- мобільний телефон IPhone 15 Pro MAX (IMEI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ;
- мобільний телефон IPhone 15 (IMEII: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 ), який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 .
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1