КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року м.Київ № 320/16261/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "УКРПОШТА" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство "УКРПОШТА" з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати Постанови винесені начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком:
- від 02 квітня 2024 року № 048372, щодо притягнення Акціонерного товариства «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн;
- від 02 квітня 2024 року № 048373, щодо притягнення Акціонерного товариства «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.;
- від 02 квітня 2024 року № 048374, щодо притягнення Акціонерного товариства «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.;
- від 02 квітня 2024 року № 048375, щодо притягнення Акціонерного товариства «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.;
- від 02 квітня 2024 року № 048376, щодо притягнення Акціонерного товариства «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що оскаржувані постанова є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач вказував, що законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення, встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, а відповідно і мати протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Стверджували, що водій АТ «Укрпошта» мав усі передбачені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для здійснення внутрішніх перевезень, а тому відсутні підстави для застосування відповідачем штрафу. Вказували, що на час перевірки посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті транспортного засобу АТ «Укрпошта» діяла надзвичайна ситуація воєнного характеру, а тому, з огляду на приписи пункту 1.4 Положення №340 про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, відповідач не мав права застосовувати зобов`язальні приписи цього Положення до позивача через наявність таких обставин. Підкреслювали, що товариство не є суб`єктом, який провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 
Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Вказали на відсутність під час перевірки дійсного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, особистої картки водія тощо. Зазначали, що враховуючи те, що позивач є юридичною особою, здійснює господарську діяльність задля отримання прибутку, твердження про здійснення перевезення за власної потреби є безпідставним, наявність власних потреб є опцією фізичної особи. Звертали увагу, що Законом України «Про автомобільний транспорт» не передбачено жодних виключень в частині дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо обов`язкової наявності у водіїв транспортних засобів на момент проведення рейдових перевірок усіх визначених законодавством документів під час дії режиму надзвичайної ситуації, зокрема, медико-біологічного характеру, та запровадження особливого правового режиму воєнного стану. Стверджували дотримання порядку направлення повідомлення про розгляд справи про порушення на автомобільному транспорті та процедури розгляду відповідної справи.
У відповіді на відзив позивач зазначало, що Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті №385 не розповсюджує свою дію на позивача, тому останній не має законної можливості виконати обов`язок по облаштуванню повіреним тахографом будь-якого вантажного автомобіля вагою понад 3,5 тон. Вважає, що така обставина позбавляє державу права притягати особу до відповідальності за невиконання відповідного обов`язку. Також ще раз зазначає, що відповідач не мав права застосовувати зобов`язальні приписи Положення №340 через дію надзвичайної ситуації воєнного характеру.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
АТ «Укрпошта» є юридичною особою, місцезнаходження якої – 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22, основний вид економічної діяльності – 53.10 Діяльність національної пошти.
Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 20 лютого 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 16 лютого 2024 року № 001198, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу Акціонерного товариства «Укрпошта» марки IVECO STRALIS д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Згідно подорожнього листа вантажного автомобіля № 117703 від 19 лютого 2024 року до від 20 лютого 2024 року та товарно-транспортної накладної № МА 29016 newCopy МА 29016 Вінниця-Київ від 20 лютого 2024 року вбачається, що позивачем було здійснено перевезення пошти (поштових відправлень, кореспонденції, посилок, листів тощо) автомобілем марки IVECO STRALIS AS440S46T/P д/н НОМЕР_1 маршрутом МА29073/МА29074 в напрямку Київ-Вінниця-Чернівці. 
За результатами перевірки складено акт від 20 лютого 2024 року № 032, проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом . 
Згідно із складеним Актом 1 зафіксовано виявлене під час перевірки порушення, а саме: під час здійснення внутрішніх вантажних перевезень вантажів на момент перевірки відсутні документи, а саме: перевізнихкне забезпечив водія ОСОБА_1 документами передбаченими ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - особистою карткою водія та роздруківкою на паперовому носії чим порушив ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Особиста картка водія була відсутня в системі тахографа, також була відсутня роздруківка на паперовому носії інформація про роботу та відпочинок водіїв передбаченого пунктом 6.1. Положення про роботу та відпочинок водіїв КТЗ затвердженого МТЗУ № 340 від 07.06.2010, чим порушено вимоги ст. 48, також порушено п. 33, затверджено наказом МТЗУ № 385 від 24.06.2010, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 - виконання внутрішніх вантажних перевезень ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня особиста картка водія та роздруківка даних роботи цифрового тахографа».
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту, начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком 02 квітня 2024 року прийнято постанову №048372 (далі по тексту - постанова № 048372) про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Також, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті 11 березня 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 01 березня 2024 року № 001289, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу Акціонерного товариства «Укрпошта» марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 1318 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля № 168815 від 10 березня 2024 року до від 11 березня 2024 року та товарно-транспортної накладної № 157248233 від 11 березня 2024 року вбачається, що позивачем було здійснено перевезення пошти (поштових відправлень, кореспонденції, посилок, листів тощо) автомобілем марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 1318 д/н НОМЕР_2 маршрутом ВР27500 в напрямку Васильків-ДОПП (ВР27500). 
За результатами перевірки складено акт від 15 лютого 2024 року № 043733, проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту – Акт 2). 
Згідно із складеним Актом 2 зафіксовано виявлене під час перевірки порушення «Під час вантажних перевезень про що свідчить ТТН № 157248233 від 11.03.2024 на момент проведення перевірки відсутні реєстраційні листи режиму праці та відпочинку водія за 11.03.2024, чим порушено вимоги ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзацам 3 ч. 1, а саме - перевезення пасажирів та вантажів за відсутніми на момент проведення перевірки документів визначених ст.48 і 39 цього Закону.» 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком 02 квітня 2024 року прийнято постанову № 048373 (далі по тексту Постанова № 048373) про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Також, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м Києві Державної служби України з безпеки на транспорті 28 лютого 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 22 лютого 2024 року № 001287, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу Акціонерного товариства «Укрпошта» марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 1324L д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля № 139752 від 28 лютого 2024 року та товаро-транспортної накладної № 149661542 від 28 лютого 2024 року, вбачається, що позивачем було здійснено перевезення пошти (поштових відправлень, кореспонденції, посилок, листів тощо) автомобілем марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 1324L д/н НОМЕР_3 маршрутом МА29071/МА29072 в напрямку Київ-Житомир-Київ. 
За результатами перевірки складено акт від 28 лютого 2024 року № 043669, проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту – Акт 3). 
Згідно із складеним Актом 3 зафіксовано виявлене під час перевірки порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» під час вантажних перевезень, про що свідчить ТТН № 149661542 від 28.02.2024р., у водія на момент проведення перевірки відсутнє посвідчення водія, не надав роздруківку на паперовому носії інформації про режим роботи та відпочинку водія ОСОБА_3 за 28.02.2024р., відсутня карта водія, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 ч. 1 – перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону». 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту 3 начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком 02 квітня 2024 року прийнято постанову № 048374 (далі по тексту Постанова № 048374) про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Також, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м Києві Державної служби України з безпеки на транспорті 27 лютого 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 22 лютого 2024 року № 001287, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу Акціонерного товариства «Укрпошта» марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 816 д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4 на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля № 134149 від 27 лютого 2024 року до від 27 лютого 2024 року, та товаро-транспортної накладної № 148658721 від 27 лютого 2024 року, вбачається, що позивачем було здійснено перевезення пошти (поштових відправлень, кореспонденції, посилок, листів тощо) автомобілем марки Mercedes-Benz моделі ATEGO 816 д/н НОМЕР_4 маршрутом МК27345 в напрямку маршрут № 56 обмін. 
За результатами перевірки складено акт від 27 лютого 2024 року № 043649, проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту – Акт 4). 
Згідно із складеним Актом 4 зафіксовано виявлене під час перевірки порушення «ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» під час вантажних перевезень, про що свідчить ТТН № 148658721 від 27.02.2024р., водій ОСОБА_4 не надав роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинку водія за 27.02.2024, водій не використовував картку водія, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону». 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту 4 начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком 02 квітня 2024 року прийнято постанову № 048375 (далі по тексту Постанова № 048375) про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Також, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м Києві Державної служби України з безпеки на транспорті 27 лютого 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 22 лютого 2024 року № 001287, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу Акціонерного товариства «Укрпошта» марки TK IV-Y2 (IVECO EuroCargo) д/н НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_5 на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля № 138303 від 27 лютого 2024 року до від 27 лютого 2024 року, та товаро-транспортної накладної № 20240227 від 27 лютого 2024 року, вбачається, що позивачем було здійснено перевезення пошти (поштових відправлень, кореспонденції, посилок, листів тощо) автомобілем марки TK IV-Y2 (IVECO EuroCargo) д/н НОМЕР_5 нерегулярним маршрутом ГП AVONN-ДОПП. 
За результатами перевірки складено акт від 27 лютого 2024 року № 043699, проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту – Акт 5). 
Згідно із складеним Актом 5 зафіксовано виявлене під час перевірки порушення «перевезення вантажу без оформлення товаро-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж, відсутня особиста картка водія до цифрового тахографа, про що свідчить роздруківка на паперовому носії за 27.02.2024, ТЗ обладнаний повіреним цифровим тахографом чим порушена п. 3.3. наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010 р. та ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 – перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону». 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту 5 начальником відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Ігорем Кравчуком 02 квітня 2024 року прийнято постанову № 048376 (далі по тексту Постанова № 048376) про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
АТ «Укрпошта» вважає вказані постанови протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.
За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормами пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
У відповідності до пункту 5 названого Положення Укртрансбезпека здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (Закон № 2344-III).
За визначенням у статті 1 названого Закону:
автомобільний перевізник – це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;
автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.
Відповідно до положень частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством (стаття 18 Закону № 2344-III).
Згідно вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
За змістом статті 35 Закону України 3353-XII «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України»;
Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (стаття 48 Закон № 2344-III).
За правилами частини другої статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Згідно із пунктом «а» частини першої статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці від 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною 06.03.2008) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.
За приписами частини третьої статті 10 названої Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.
Відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції №153 жодному водію не дозволяється керувати транспортним засобом без перерви більше чотирьох годин.
У відповідності до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 (Порядок №1567).
Як закріплено у пункті 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку №1567).
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21 Порядку №1567).
За нормами пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності) (пункт 26 Порядку №1567).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27 Порядку №1567).
Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (Положення №340).
За нормами пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
За нормами пункту 1.4 це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:
фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв;
під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій;
транспортними засобами Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі Національної гвардії України), Міністерства оборони України, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної поліції України та Державної прикордонної служби України або транспортними засобами, орендованими ними без водія, коли такі перевезення здійснюються з метою виконання завдань, покладених на ці державні органи, та під їх контролем;
сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств;
закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності.
У відповідності до пункту 4 наказу, яким затверджено Положення №340, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для:
нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012;
перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013;
перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.
У відповідності до абзацу першого пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Пунктом 6.2 Положення №340 передбачено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.
Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (пункт 6.4 Положення №340).
За положеннями пункту 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 № 946/18241 (Інструкція № 385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або уразі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994 016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
За визначенням у пункті 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа (пункт 2.6 Інструкції №385).
За визначенням у пункті 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Як визначено у статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі аналізу наведених правових норм і з`ясованих у справі обставини, суд приходить до наступних висновків.
Суд звертає увагу, по-перше, на те, що у досліджуваному випадку у позивача був відсутній дійсний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, про що жодного доводу і пояснення не зазначалося у позовній заяві. 
Стосовно відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографу і особистої карти водія, суд зазначає наступне.
Так, за результатом тлумачення наведених вище положень законодавчих норм обов`язковою умовою для визнання учасника дорожнього руху перевізником є наявність у нього статусу фізичної чи юридичної особи, а також залучення у процес переміщення вантажу у просторі із використанням вантажного автомобілю та праці найманого водія.
При цьому, наявність або відсутність у процесі переміщення вантажу із використанням вантажного автомобілю та праці найманого водія саме послуги з перевезення вантажів не має юридичного значення.
Суд констатує, що нормами чинного законодавства закріплено обов`язковий облік часу роботи водія транспортного засобу; при цьому, закріплюючи нормативно такий обов`язок законодавець мав на меті підвищити безпеку дорожнього руху, без прив`язки виду і характеру перевезень до господарської діяльності та її виду.
Крім цього, законодавством визначено обов`язковість обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон тахографами, а у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю водіїв. У разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом водій повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Також суд ще раз наголошує, що законодавцем встановлено вимоги до контролю дотримання вимог тривалості робочого часу водія саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, а не у взаємозв`язку із фактом здійснення перевезення на договірних засадах за плату.
Стосовно твердження позивача про те, що норми Положення №340 не поширюються на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій, з урахуванням того, що до останніх належать воєнні дії (зважаючи на статтю 5 Кодексу цивільного захисту України).
Так, суд із цього приводу враховує наступну позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 31.07.2024 у справі №440/5873/23: «при здійсненні визначених законодавцем відповідних вантажних перевезень транспортний засіб повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом для контролю швидкості здійснення перевезення, режиму праці та відпочинку водіїв. Приписи стосовно тахографу визначені законодавцем, перш за все, за для уникнення аварійних ситуацій на дорозі та забезпечення належних трудових прав водіїв, зокрема, права на відпочинок. Тобто, приписи щодо належної роботи тахографа є не забаганкою законодавця, вони виконують функцію створення безпечних умов на дорозі. У свою чергу, пунктом 1.3 Інструкції № 385, на який звертав увагу позивач, визначено, що ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Однак, вказаною нормою не визначено поняття власні потреби перевізника.
Обов`язок для перевізника встановлювати на відповідному вантажному транспорті тахограф визначений Положенням № 340.
При цьому, пунктом 1.4 Положення № 340 регламентовано, що це положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.
Отже, з наведених вище правових норм вбачається, що, зокрема, вантажні перевезення за для власних потреб - це здійснення такого перевезення фізичною особою за власний рахунок та без використання праці найманих робітників.
Згідно приписів КЦЗ України та Закону № 389-VIII вбачається, що і воєнний стан, і режим надзвичайної ситуації є особливими режимами, що виникли через визначені законом обставини. Такі режими потребують посилення взаємодії органів управління, сил цивільного захисту зі збройними силами та правоохоронними органами за для ліквідації можливих наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня і забезпечення санітарного й епідемічного благополуччя населення, та за для проведення рятувальних та відновлювальних робіт через військову агресію. Саме за для безпечної ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій законодавцем передбачено певні обмеження дії нормативно-правових актів.
У свою чергу, із системного аналізу положень пункту 1.4. Положення № 340 вбачається, що дія вказаної норми розповсюджується на перевізників лише у випадках, коли надзвичайна ситуація має безпосередній вплив на здійснення перевезення та унеможливлює або суттєво ускладнює виконання перевізником вимог цього положення.
Законом № 2344 не передбачено жодних виключень в частині дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо обов`язкової наявності у водіїв транспортних засобів на момент проведення рейдових перевірок усіх визначених законодавством документів під час дії режиму надзвичайної ситуації, зокрема, медико-біологічного характеру, та запровадження особливого правового режиму воєнного стану.
Враховуючи, що режим надзвичайної ситуації тривав в Україні більше трьох років, а воєнний стан триває з 24 лютого 2022 року, твердження судів попередніх інстанції щодо можливості невиконання автомобільними перевізниками такий проміжок часу вимог законодавства щодо здійснення перевезень, зокрема, щодо перевезень пасажирів, є безпідставним».
За наведеного, з урахуванням викладеної позиції Верховного Суду, доводи про наявність у спірній ситуації надзвичайної ситуації воєнного характеру, яка тягне за за собою незастосування Положення №340, - суд відхиляє.
Що ж до доводів про розповсюдження Інструкції №385 лише на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом, то, по-перше, вона не є тим нормативним актом, який встановлює обов`язок для позивача мати діючий і повірений тахограф (такими документами є Закон «Про автомобільний транспорт» та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, а також ратифікована Верховною Радою України Конвенція Міжнародної організації праці від 1979 року № 153); по-друге, за нормами пункту 1.2. Інструкції №385 вона регулює порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, тобто технічні аспекти використання тахографу; по-третє, позивач звужувально тлумачить положення пункту стосовно надання послуг з перевезення вантажів. Більше того, будь-якого іншого документу про облік робочого час і часу відпочинку у досліджуваному випадку позивач під час перевірки не надав.
За наведеного, суд приходить до висновку про існування у кожної юридичної особи або фізичної особи, що використовує для перевезення вантажу як на договірних засадах, так і для задоволення власних потреб такий транспортний засіб як вантажний автомобіль повною масою понад 3,5 тон із використанням праці найманого водія – обов`язку наявності тахографу із використанням такого приладу експлуатації вантажного автомобіля за призначенням або використання інших суміжних засобів обліку робочого часу найманого водія.
Такий обов`язок обумовлений необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому має поширюватись як на автомобільного перевізника юридичну особу, що надає комерційну послугу з перевезення вантажів, так і на перевізника юридичну особу, яка здійснює переміщення вантажу для власних внутрішньогосподарських потреб без надання послуги іншим учасникам цивільних відносин. Протилежне тлумачення цієї вимоги буде мати наслідком дискримінацію однакових за статусом та категорією учасників відносин у однакових умовах участі у дорожньому русі.
За наведеного, встановлені під час перевірки порушення не спростовані під час розгляду справи.
Отже, позивачем не доведено наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а остання прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.
За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.