Справа № 947/10900/26
Провадження № 1-кп/947/849/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42025164690000069 від 25.09.2025 року у відношенні: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовому звані «підполковник», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України – 

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42025164690000069 від 25.09.2025 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 11 березня 2026 року між прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисників.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подану угоду про визнання винуватості, просила суд її затвердити, зазначивши, що вона укладена відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є добровільною, відповідає інтересам суспільства, а узгоджене сторонами покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беззастережно погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та угоді, розуміє характер обвинувачення, вид і міру покарання, а також наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Зазначив, що уклав угоду добровільно, без застосування до нього будь-якого примусу, погроз чи обіцянок, та просив суд її затвердити.
Захисник підтримав позицію обвинуваченого, вказавши, що угода відповідає вимогам закону, укладена з дотриманням прав сторони захисту, а її затвердження сприятиме забезпеченню принципу розумності строків та ефективності кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 ,  діючи умисно та протиправно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для особистого незаконного збагачення:
24.09.2025 у невстановлений час та місці у ході телефонної розмови засобами мобільного зв`язку з ОСОБА_6 висловив останньому пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, невстановленими службовими особами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за станом здоров`я,оформлення та видачі ОСОБА_6 військово-облікових документів на його ім`я, за надання йому ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США, про що додатково наголосив ОСОБА_6 01.10.2025 о 19 год. 04 хв. під час особистої зустрічі поблизу будівлі № 99, по проспекту Небесної сотні у м. Одеса; 
04.10.2025 о 15 год. 15 хв., знаходячись поблизу будівлі № 99, по проспекту Небесної сотні у м. Одеса під час особистої зустрічі одержав від ОСОБА_6 першу частину раніше обумовленої ним ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на цей день становило 20 638,20 грн за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, невстановленими службовими особами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за станом здоров`я,оформлення та видачі ОСОБА_6 військово-облікових документів на його ім`я, а також зняття останнього з розшуку в електронній системі «Оберіг» як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
10.10.2025 близько о 16 год. 35 хв., перебуваючи поблизу будівлі № 99, по проспекту Небесної сотні у м. Одеса під час особистої зустрічі одержав від ОСОБА_6 другу частину раніше обумовленої ним неправомірної вигоди у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на цей день становило 62259,30 гривень, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, невстановленими службовими особами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за станом здоров`я,оформлення та видачі ОСОБА_6 військово-облікових документів на його ім`я, а також зняття останнього з розшуку в електронній системі «Оберіг» як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, після чого ОСОБА_4 затримано співробітниками правоохоронних органів, а його протиправну діяльність припинено.
Вказані дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України як пропозиція здійснити вплив за надання неправомірної вигоди та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Така угода допускається, зокрема, у провадженнях щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів у випадках і межах, прямо передбачених кримінальним процесуальним законом. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, яке відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Отже, з огляду на правову природу інкримінованого діяння, сам по собі предмет даного кримінального провадження не виключає можливості укладення та подальшого затвердження угоди про визнання винуватості.
Перевіряючи питання допустимості укладення такої угоди саме у цьому кримінальному провадженні, суд також виходить із того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , хоча і є корупційним кримінальним правопорушенням, однак за своїм видом та ступенем тяжкості не належить до тих випадків, за яких укладення угоди прямо заборонено законом. Крім того, угоду погоджено уповноваженою службовою особою прокуратури, про що прямо зазначено в її тексті, а тому вимоги кримінального процесуального закону щодо належного суб`єкта її укладення та погодження дотримані.
Судом перевірено відповідність поданої угоди вимогам ст.472 КПК України щодо її форми та змісту. За результатами такої перевірки встановлено, що угода містить усі істотні умови, визначені законом, а саме: анкетні дані сторін, формулювання підозри та обвинувачення, правову кваліфікацію дій обвинуваченого, виклад істотних для кримінального провадження фактичних обставин, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зазначення обставин, які пом`якшують покарання, відомості про відсутність обставин, що його обтяжують, узгоджений сторонами вид та розмір покарання, положення щодо застосування спеціальної конфіскації, а також роз`яснення наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди. Таким чином, за своєю формою та змістом угода відповідає процесуальним вимогам закону.
У підготовчому судовому засіданні судом виконано обов`язок, передбачений ч.4 ст.474 КПК України, щодо безпосереднього з`ясування у обвинуваченого змісту та наслідків укладеної ним угоди. Із пояснень ОСОБА_4 , наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що останній повністю розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення, фактичні обставини інкримінованого йому діяння, правову кваліфікацію за ч.2 ст.369-2 КК України, а також узгоджений сторонами вид покарання і правові наслідки затвердження угоди судом.
Зокрема, судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює своє право на повноцінний судовий розгляд у загальному порядку, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину обвинувачення, а також право мовчати і не свідчити проти себе, право на дослідження доказів у суді, допит свідків обвинувачення, подання власних доказів, заявлення клопотань та заперечень, а також інші процесуальні гарантії сторони захисту. Разом із тим ОСОБА_4 підтвердив, що розуміє: затвердження угоди тягне за собою відмову від реалізації значної частини вказаних процесуальних прав у зв`язку з особливим порядком судового розгляду та постановлення вироку.
Окремо судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, у тому числі обмежений характер апеляційного та касаційного оскарження вироку, ухваленого на її підставі. ОСОБА_4 підтвердив, що ці наслідки йому зрозумілі, що він погоджується з ними та наполягає на затвердженні угоди саме в тому обсязі та на тих умовах, які викладені у її тексті.
Перевіряючи добровільність укладення угоди, суд виходить не лише з формального посилання на це у письмовому тексті угоди, а й з безпосередньо отриманих у судовому засіданні пояснень обвинуваченого та його захисника. ОСОБА_4 у присутності захисника підтвердив, що угоду укладено ним добровільно, без застосування до нього фізичного або психічного тиску, без насильства, примусу, погроз, обману, а також без будь-яких обіцянок, що виходять за межі письмово зафіксованих у самій угоді умов. Підстав не довіряти таким поясненням у суду немає, будь-яких відомостей, які б свідчили про зворотне, матеріали кримінального провадження не містять.
Суд враховує, що обвинувачений уклав угоду за участю захисника, тобто з дотриманням права на професійну правничу допомогу. Факт участі захисника при укладенні угоди має істотне значення для оцінки добровільності волевиявлення обвинуваченого та усвідомленості ним правових наслідків прийнятого рішення. Захисник у судовому засіданні підтвердив, що зміст угоди обговорювався з обвинуваченим, його права були роз`яснені належним чином, а правова позиція щодо укладення угоди є узгодженою та добровільною.
Оцінюючи, чи відповідає угода інтересам суспільства, суд виходить із конкретних обставин цього кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також з тих завдань кримінального провадження, які визначені ст.2 КПК України. Інтерес суспільства у даному випадку полягає не лише в притягненні винної особи до кримінальної відповідальності, а й у забезпеченні оперативного, ефективного та законного реагування держави на вчинення корупційного кримінального правопорушення, без необґрунтованого затягування судового розгляду та зайвого використання процесуальних ресурсів.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не заперечував викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, а також під час досудового розслідування, як це вбачається з тексту угоди, повідомив обставини вчиненого кримінального правопорушення, які раніше не були відомі правоохоронним органам. Така поведінка обвинуваченого свідчить про його процесуальну співпрацю зі стороною обвинувачення та є суттєвою обставиною при вирішенні питання про можливість затвердження угоди.
Судом також враховано дані про особу обвинуваченого. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні підполковник, позитивно характеризується за місцем служби, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Наведені дані свідчать про те, що особа обвинуваченого загалом характеризується позитивно та не є такою, щодо якої можна дійти висновку про підвищений ступінь криміногенної налаштованості чи стійкої протиправної поведінки.
Крім того, судом враховано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому. Щирість каяття у даному випадку підтверджується не лише формальним визнанням вини, а й загальною процесуальною поведінкою особи, її ставленням до вчиненого, погодженням на передбачені законом наслідки кримінальної відповідальності, а також відсутністю спроб уникнути відповідальності шляхом спотворення чи заперечення фактичних обставин кримінального правопорушення.
За таких обставин суд погоджується зі сторонами угоди у тому, що до обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , належать щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, а судом таких обставин також не встановлено.
Вирішуючи питання щодо узгодженого сторонами покарання, суд керується загальними засадами його призначення, визначеними ст.65 КК України. Відповідно до вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. При цьому суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також інші істотні для правильного вирішення справи дані.
Санкція ч.2 ст.369-2 КК України передбачає, серед іншого, покарання у виді позбавлення волі. Узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки перебуває в межах санкції вказаної кримінально-правової норми, не виходить за її межі та відповідає характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого. З огляду на те, що кримінальне правопорушення пов`язане з корупційною поведінкою, посягає на встановлений порядок здійснення публічних функцій держави та авторитет державних інституцій, саме реальна кримінально-правова реакція у виді покарання, пов`язаного з ізоляційним режимом відбування, не може вважатися явно несправедливою чи надмірною.
Разом із тим суд враховує особливий правовий статус обвинуваченого як військовослужбовця військової служби за контрактом у військовому званні підполковник. Саме тому сторони в угоді дійшли згоди щодо застосування положень ст.62 КК України та заміни призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк. Суд перевірив допустимість такого вирішення питання про покарання та дійшов висновку, що воно не суперечить вимогам кримінального закону, узгоджується з правовим статусом обвинуваченого та є таким, що дозволяє досягти цілей покарання з урахуванням особливостей суб`єкта кримінального правопорушення.
На переконання суду, узгоджене сторонами покарання є співмірним вчиненому, індивідуалізованим щодо особи обвинуваченого та достатнім для досягнення мети покарання. Таке покарання враховує, з одного боку, корупційний характер кримінального правопорушення, а з іншого боку позитивні дані про особу винного, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Підстав вважати узгоджене сторонами покарання явно несправедливим внаслідок м`якості чи суворості суд не вбачає.
Щодо питання застосування спеціальної конфіскації суд зазначає таке. Відповідно до положень ст.96-1 та ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, прямо передбачених законом, зокрема якщо вони були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. Із викладених у обвинувальному акті та угоді обставин убачається, що ОСОБА_4 04.10.2025 одержав першу частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США за обіцяний вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Саме ці грошові кошти за своєю правовою природою є предметом, одержаним унаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак підлягають спеціальній конфіскації.
Суд бере до уваги, що у тексті угоди прямо зазначено про необхідність застосування спеціальної конфіскації у вигляді примусового безоплатного вилучення у власність держави грошових коштів у розмірі 500 доларів США, як одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення та використаних обвинуваченим на власний розсуд. Вказана умова угоди узгоджується з положеннями кримінального закону, не порушує прав інших осіб та є належним способом вирішення питання про майно, безпосередньо пов`язане із вчиненим кримінальним правопорушенням.
Окремо суд звертає увагу на те, що укладення угоди у даному кримінальному провадженні не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З тексту угоди вбачається, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, підстав для цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків державі не встановлено. Отже, затвердження угоди не створює перешкод для захисту майнових чи немайнових прав потерпілих або третіх осіб, а питання речових доказів та процесуальних витрат можуть бути вирішені судом у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.
Крім того, суд враховує, що у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 7131,20 грн. Вказані витрати, з урахуванням приписів ст.124 КПК України, у разі постановлення обвинувального вироку підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, якщо інше не випливає із закону або фактичних обставин справи. Сам по собі факт наявності таких витрат не перешкоджає затвердженню угоди, однак підлягає врахуванню судом під час формулювання резолютивної частини вироку.
Перевіряючи наявність підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, суд не встановив таких обставин. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та кримінального закону; правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.369-2 КК України є правильною і відповідає викладеним у матеріалах провадження фактичним обставинам; умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні будь-які обґрунтовані підстави вважати, що угода була укладена недобровільно; очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань судом не встановлено; фактичні підстави для визнання винуватості у провадженні наявні.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що затвердження угоди у даному кримінальному провадженні узгоджується із завданнями кримінального провадження та принципом розумності строків. За умови повного визнання вини, відсутності спору щодо фактичних обставин, наявності процесуальної співпраці з боку обвинуваченого та досягнення сторонами згоди щодо правової кваліфікації й покарання, продовження розгляду у загальному порядку не є необхідним для досягнення цілей кримінального судочинства. Навпаки, затвердження угоди забезпечує своєчасне ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, що саме по собі відповідає як приватному, так і публічному інтересу.
Таким чином, з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про його особу, беззастережного визнання ним своєї винуватості, добровільності укладення угоди, наявності передбачених законом пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що його обтяжують, відповідності узгодженого покарання вимогам ст.65 КК України, а також відсутності передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, суд доходить висновку, що подана сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, не суперечить інтересам суспільства, правам та свободам сторін чи інших осіб, а відтак підлягає затвердженню.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, призначення йому узгодженого сторонами покарання, заміни покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців відповідно до ст.62 КК України, а також застосування спеціальної конфіскації у передбаченому угодою обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 23, 65, 66, 67, 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 373, 374, 468–476 КПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.03.2026 року, яка укладена з обвинуваченим ОСОБА_4 , котрий представлений захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з однієї сторони та прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , з другої сторони.
ОСОБА_4  визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст.ст. 96-1 та 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду в ОСОБА_4 у власність держави грошових коштів у розмірі 500 доларів США, як одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та використані ним на власний розсуд.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 – залишити без змін, до набранням вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання для відбування покарання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 7131, 20 гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.01.2026 року (Справа № 947/37802/25, Провадження № 1-кс/947/443/26) на майно, яке вилучене 10.10.2025 року в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти в сумі 800 долларів США купюрами номіналом по 100 доларів США.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2025 року (Справа № 947/37802/25, Провадження № 1-кс/947/15996/25) на майно, яке вилучене 10.10.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: телефон марки IPhone 16 PRO MAX, у корпусі чорного кольору та у чохлі чорного кольору;грошові кошти номіналом 50 доларів США: ML42707232B; PB39735229B; JK38955033A; IK20837463A; MC23734761A; PB92754400C; грошові кошти номіналом 100 доларів США: КВ29294576К; KF37577989B; KL86224585B; KF50230157A; KB04364018I; KA45614299A; KB34422558I; HB54262447K; KB65236339E; KB50590908P; HK17909379B; KB59667003J.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2025 року (Справа № 947/37802/25, Провадження № 1-кс/947/15995/25) на майно, яке вилучене 10.10.2025 в ході обшуку автомобіля FORD ESСAPE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:
-телефон марки Samsung у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору;
-телефон марки IPhone 14 PRO MAX у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору;
-телефон марки OPPO у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору;
-копію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;
-копію посвідчення № 4/114 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;
-копію картки фізичної особи – платника податків ім`я ОСОБА_6 від 05.08.2003 на 1 арк.;
-копію паспорту на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_2 на 1 арк.;
-копію довідки за №7717 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;
-копію эзофагогастродуоденофиброкскопия на 1 арк.;
-копію направлення ім`я ОСОБА_6 від 18.10.2018 на 1 арк.;
-копію висновку ім`я ОСОБА_6 1205 від 18.10.2018 на 1 арк.;
-копію консультативно висновку ім`я ОСОБА_6 від 03.08.2016 на 1 арк.;
-копію цитологічного дослідження №197367 від 19.10.2018 ім`я ОСОБА_6 від 18.10.2018 на 1 арк.;
-копію договору оренди житла ОСОБА_6 від 20.05.2019 на 4 арк.;
-копію сертифікату на ім`я ОСОБА_4 на 2 арк.;
-копію довідки на ім`я ОСОБА_4 від 12.10.2021 на 1 арк.;
-копію службової карти на ім`я ОСОБА_4 на 3 арк.;
-довідку №5/12/2233 від 27.09.2025 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;
-службову характеристику на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;
-витяг з послужного списку на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк. (в двох екземплярах);
-витяг з наказу № 228 від 16.08.2025 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;
-грошові кошти у сумі 4 810 гривень:
-8 купюр номіналом 500 гривень: ЕЕ5788562; ВЕ0231441; КГ0389277; ХЖ7567956; ЕН7363595; ВЖ2037041; ЕД7337030; КЕ6598575;
-1 купюра номіналом 200 гривень: ЕВ8901880;
-4 купюри номіналом 200 гривень: ЕА4798409; АЛ9370457; ЗВ6266075; ЕН6170956;
-3 купюри номіналом 50 гривень: ЕГ0649799; АЛ3186347; АН1027228;
-3 купюри номіналом 20 гривень: АП0975983; ЕБ4839964; АЛ6779742;
-грошові кошти у сумі 160 доларів США:
-1 купюра номіналом 100 доларів США: KL08650923D
-5 купюр номіналом 10 доларів США: MG55216783A; PF73737033A; NB49662129B; NB62777321B; MG79542377A;
-2 купюр номіналом 5 доларів США: ML03818608L; HF61511359C
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2025 року (Справа № 947/37802/25, Провадження № 1-кс/947/ 15994/25) на майно, яке вилучене 10.10.2025 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти в сумі 800 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, грошові кошти в сумі 15 000 гривень купюрами номіналом по 1 000 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результаті слідчих (розшукових) та процесуальних дій – зберігати в матеріалах справи.
-Телефон марки Samsung у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору; телефон марки IPhone 14 PRO MAX у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору; телефон марки OPPO у корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору повернути особі у якої було вилучено ( ОСОБА_4 ); копія сертифікату на ім`я ОСОБА_4 на 2 арк.; копія довідки на ім`я ОСОБА_4 від 12.10.2021 на 1 арк.; копія службової карти на ім`я ОСОБА_4 на 3 арк.; довідка №5/12/2233 від 27.09.2025 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; службова характеристика на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; витяг з послужного списку на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк. (в двох екземплярах); витяг з наказу № 228 від 16.08.2025 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; грошові кошти у сумі 4810 гривень: 8 купюр номіналом 500 гривень: ЕЕ5788562; ВЕ0231441; КГ0389277; ХЖ7567956; ЕН7363595; ВЖ2037041; ЕД7337030; КЕ6598575; 1 купюра номіналом 200 гривень: ЕВ8901880; 4 купюри номіналом 200 гривень: ЕА4798409; АЛ9370457; ЗВ6266075; ЕН6170956; 3 купюри номіналом 50 гривень: ЕГ0649799; АЛ3186347; АН1027228; 3 купюри номіналом 20 гривень: АП0975983; ЕБ4839964; АЛ6779742; грошові кошти у сумі 160 доларів США: 1 купюра номіналом 100 доларів США: KL08650923D; 5 купюр номіналом 10 доларів США: MG55216783A; PF73737033A; NB49662129B; NB62777321B; MG79542377A; 2 купюр номіналом 5 доларів США: ML03818608L; HF61511359C повернути особі у якої було вилучено, а саме ОСОБА_4 
-Копія посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; копія посвідчення № 4/114 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; копія картки фізичної особи – платника податків ім`я ОСОБА_6 від 05.08.2003 на 1 арк.; копія паспорту на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_2 на 1 арк.; копія довідки за №7717 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; копія эзофагогастродуоденофиброкскопия на 1 арк.; копія направлення ім`я ОСОБА_6 від 18.10.2018 на 1 арк.; копія висновку ім`я ОСОБА_6 1205 від 18.10.2018 на 1 арк.; копія консультативно висновку ім`я ОСОБА_6 від 03.08.2016 на 1 арк.; копія цитологічного дослідження №197367 від 19.10.2018 ім`я ОСОБА_6 від 18.10.2018 на 1 арк.; копія договору оренди житла ОСОБА_6 від 20.05.2019 на 4 арк – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
-Вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 майно, а саме телефон марки IPhone 16 PRO MAX, у корпусі чорного кольору та у чохлі чорного кольору та карту пам`яті типу Micro SD «Aracеr» об`ємом «64GB», повернути особі у якої було вилучено – ОСОБА_4 - грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом 50 доларів США: ML42707232B; PB39735229B; JK38955033A; IK20837463A; MC23734761A; PB92754400C грошові кошти номіналом 100 доларів США: КВ29294576К; KF37577989B; KL86224585B; KF50230157A; KB04364018I; KA45614299A; KB34422558I; HB54262447K; KB65236339E; KB50590908P; HK17909379B; KB59667003J повернути до спецфонду УСБУ в Одеській області.
-Вилучені у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на грошові коштів в сумі 800 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США та повернути собі, у якої бул вилучено.
-Грошові кошти, вилучені у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 15 000 гривень купюрами номіналом по 1000 гривень повернути власниці ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси                 ОСОБА_1