ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"02" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4808/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., 
секретар судового засідання Чуйко О.О. 
розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601)
до відповідача: Малого приватного підприємства “Ерфольг” (Тираспольське шосе, 16, м. Одеса, 65085)
про стягнення 31836,65 грн, 
за участю представників учасників справи:
від позивача: Линник Л.С.;
від відповідача: не з`явився. 
УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства “Ерфольг”, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 31836,65 грн. 

Позиції учасників справи
В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині оформлення та реєстрації податкової накладної при здійснені господарської операції на підставі укладеного між сторонами договору генерального підряду від 05.03.2020 № VR-20-504362, що призвело до втрати для позивача права на нарахування податкового кредиту у заявленому до стягнення розмірі. 
26.03.2026 позивачем були подані суду додаткові письмові пояснення, в яких останній, обґрунтовуючи підсудність даного спору Господарському суду Одеської області, наголосив на тому, що спірні відносини в цій справі виникли з податкового законодавства та стосуються обов`язку продавця зареєструвати податкову накладну, а заявлена у справі вимога про стягнення збитків стосується виконання зобов`язань податкового законодавства і не стосуються спору щодо виконання договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Також позивач відзначив, що за правовою природою заявлені до стягнення з відповідача грошові кошти є збитками позивача та не є видом цивільно-правової відповідальності, яка була встановлена сторонами в договорі, а тому до спірних відносин не підлягають застосованню висновки, викладені у постанові ОП КГС ВС від 06 лютого 2026 року у справі № 904/2953/24.
Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав. 

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2025 (суддя Лічман Л.В.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4808/25; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання для розгляду по суті на 23 грудня 2025 року о 16:00.
Розпорядженням керівника апарату суду від 17.12.2025 № 331 було призначено повторний автоматичний розподіл цієї судової справи, у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду від 16.12.2025 № 28-к судді Лічмана Л.В. зі штату суду відповідно до Указу Президента України від 13.12.2025 № 942/2025 "Про призначення судді", статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України та на виконання пункту 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 №17-01/2025, з метою дотримання строків визначених ГПК України.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025, справу № 916/4808/25 передано на розгляд судді Бездолі Д.О.
Ухвалою суду від 22.12.2025 суддею Бездолею Д.О. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” було прийнято до свого провадження; постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 22 січня 2026 року о 14:30. 
Судове засідання 22.01.2026 о 14:30 не відбулось, у зв`язку з розгерметизацією системи опалення в адміністративній будівлі суду, про що складено відповідний акт. Ухвалою суду від 26.01.2026 судове засідання у справі було призначено на 12 лютого 2026 року о 15:00.
12.02.2026 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 05 березня 2026 року о 15:00, а 05.03.2026 – до 02 квітня 2026 року о 12:10.
У судовому засіданні 02.04.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи
05.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” (замовник) та Малим приватним підприємством “Ерфольг” (генпідрядник) був укладений договір генерального підряду від 05.03.2020 № VR-20-504362, згідно з п. 1.1. якого відповідач зобов`язався виконати на умовах цього договору і за замовленням позивача комплекс робіт та послуг по капітальному та/або поточному ремонту приміщень, а також інженерних мереж в приміщеннях магазинів ТОВ «ВФ Ритейл», а позивач зобов`язався прийняти виконані належним чином роботи й оплатити їх вартість відповідачу на умовах, визначених цим договором і додатковими угодами до нього, що є невід`ємними частинами даного договору. 
Відповідно до п. 2.2. договору загальна вартість цього договору складається з сум всіх додаткових угод до цього договору. 
Пунктом 4.2. договору передбачено, що офіційною датою закінчення виконання робіт є дата підписання обома сторонами акту приймання виконаних робіт. 
Згідно з п. 4.5. договору останній вступає в силу та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 04.03.2022 включно, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за ним. 
15.10.2021 між сторонами була укладена додаткова угода № 26 до договору, згідно з п. 1.1. якої відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати за завданням позивача комплекс робіт по відкриттю нової торгової точки за адресою: м. Миколаїв, пр-т Корабелова, 15.
Договірна ціна за цією додатковою угодою становить 201679,56 грн з ПДВ (п. 2.1. додаткової угоди). 
За умовами п. 2.4., 2.5. договору відповідач підтверджує, що є платником податку на прибуток на загальних підставах та платником ПДВ згідно з Податковим кодексом України. Відповідач зобов`язався надавати позивачу належним чином оформлену податкову накладну відповідно до вимог Податкового кодексу України та інших підзаконних нормативно-правових актів, складену в електронній формі в день виникнення податкових зобов`язань з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог чинного законодавства, в момент її складання відповідачем. 
Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору початком робіт є дата підписання акту приймання-передачі об`єкту під поточний ремонт, а закінчення робіт – 21 календарний день з дати початку робіт.
Додатком № 1 до додаткової угоди сторонами затверджені розцінки на виконання робіт, а додатком № 2 – акт приймання-передачі об`єкта для проведення ремонтних робіт, складений 15.10.2021. 
20.12.2021 між сторонами був підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт за договором та додатковою угодою № 26 на суму 191019,90 грн з ПДВ, я яких ПДВ складає 31836,65 грн. Вказані роботи були повністю оплачені позивачем, що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією від 21.12.2021 № 0010017760. 
Щодо здійсненої господарської операції відповідачем 16.12.2021 до контролюючого органу було сформовано і подано податкову накладну за № 14. Водночас, згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація поданої відповідачем податкової накладної від 16.12.2021 № 14, яка в реєстрі зареєстрована 29.12.2021, була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 та відповідачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію накладних.
Станом на даний час, в матеріалах справи відсутні відомості щодо усунення відповідачем обставин, які зумовили зупинення реєстрації вказаної податкової накладної. Відповідно до поданого позивачем до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру податкових накладних від 12.2025 № 12890698, станом на дату формування витягу, відсутні відомості щодо реєстрації вищевказаної податкової накладної, а відповідно до роздруківки з електронного кабінету платників податків статус щодо цієї накладної вказаний як «реєстрацію зупинено».
Засобами поштового зв`язку позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу від 03.11.2025 № R/25/334, в якому позивач вимагав від відповідача сплатити суму збитків у розмірі 31836,65 грн, понесену позивачем внаслідок втрати права на нарахування податкового кредиту, у зв`язку з зупиненням реєстрації вищевказаної податкової накладної та не усунення відповідачем відповідних недоліків. 
У зв`язку з тим, що відповідач не задовольнив вимогу позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з позовом, що розглядається судом. 

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин
Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з підп. 14.1.181. ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Статтею 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною. Податок становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.
Згідно з підпунктом "а" пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.
Відповідно до ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. 
Відповідно до підп. «а» п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України (в редакції, станом на час прийняття робіт за договором підряду та здійснення оплати вартості робіт) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За умовами п. 198.6. ст. 198 ПК України (в редакції, станом на час реєстрації податкової накладної у спірних правовідносинах) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних. Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» від 30.11.2021 № 1914-ІХ в абзацах четвертому - шостому п. 198.6 ст. 198 цифри "1095" замінено цифрами "365"; після абзацу шостого доповнено новим абзацом такого змісту: "У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Згаданим Законом розділ ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено п. 80 такого змісту: « Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" протягом 1095 календарних днів з дати їх складення не були включені до податкового кредиту, включаються до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати набрання чинності зазначеним Законом, але не пізніше 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних. 
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 (в редакції, станом на час прийняття робіт за договором підряду та здійснення оплати вартості робіт) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 187.1. ст. 187 ПК України (в редакції, станом на час прийняття робіт за договором підряду та здійснення оплати вартості робіт) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
За умовами п. 201.10. ст. 201 ПК України (в редакції, станом на час прийняття робіт за договором підряду та здійснення оплати вартості робіт) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За змістом ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду
Як встановлено судом, між сторонами у цій справі виникли господарські правовідносини, за умовами яких відповідач зобов`язався виконати підрядні роботи на підставі укладеного між сторонами договору, а позивач, у свою чергу, зобов`язався прийняти належним чином виконані роботи та сплатити їх вартість. Судом встановлено, що ці зобов`язання сторонами виконані, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.
Водночас, на підставі проведеної сторонами господарської операцій на суму 191019,90 грн, згідно з укладеним між сторонами договором та згідно з вимогами податкового законодавства у відповідача виник обов`язок зареєструвати податкову накладну у порядку та строки, що визначені ПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрував податкову накладу в ЄРПН, проте, реєстрація цієї накладної контролюючим органом була зупинена з повідомленням про причини зупинення та з вказанням про можливість подання уточнюючих пояснень та документів. Натомість, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідачем були усунуті виявлені порушення та щодо того, що подана відповідачем податкова накладна була зареєстрована в Реєстрі. 
Отже, оскільки відповідачем не виконано вимог статті 201 ПК України, позивач був позбавлений права і можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися своїм правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 31836,65 грн. 
Так, у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що належним способом захисту для суб`єкта господарювання, який втратив право на зменшення податкового зобов`язання внаслідок порушення контрагентом – постачальником товару вимог щодо належної реєстрації податкових накладних, може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку за договором щодо складення та реєстрації податкових накладних (Вказана позиція була врахована Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18 березня 2026 року у cправі № 903/466/25). 
В іншій постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 Велика Палата Верховного Суду відзначила, зокрема, що з 1 січня 2015 року ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ. Збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту. 
Так, підставою для відшкодування збитків відповідно до частини першої статті 611 ЦК України є порушення зобов`язання. Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Отже, зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач не виконав вимог Податкового кодексу України, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права і можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися своїм правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 31836,65 грн. За цих обставин, враховуючи визначені податковим законодавствам строки виконання зобов`язання платниками податків, а також порядок їх зупинення та поновлення, суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні (усунути недоліки) і неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливістю зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача. З урахуванням вказаного суд виснує, що позивачем доведена обставина наявності усіх елементів складу господарського правопорушення у діях (бездіяльності) відповідача, натомість відповідачем на спростування цих обставин жодного доказу суду не подано, а також не доведено суду обставини відсутності його вини у спірних правовідносинах та підстав для зменшення розміру збитків згідно з ст. 624 ЦК України. 
Схожий висновок був викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31 січня 2023 року у cправі № 904/72/22, в межах якої розглядався подібний спір.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” до Малого приватного підприємства “Ерфольг” слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму спричинених збитків у розмірі 31836,65 грн. 

Розподіл судових витрат
У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору.

Керуючись ст. 129, 191,232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Малого приватного підприємства “Ерфольг” (Тираспольське шосе, 16, м. Одеса, 65085, код ЄДРПОУ 20937281) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВФ Ритейл” (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 41457291) збитки в сумі 31836 грн 65 коп та судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повний текст рішення складено 06 квітня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля