РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року 	справа № 580/731/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/731/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Меблева фабрика  «Меблібуд» (вул. Мазепи Івана 64, м. Святогірськ, Краматорський район, Донецька область, 84130, код ЄДРПОУ 41172560) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Черкаській області (вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови, постановив ухвалу.
26.01.2026 вх.№4081/26 позивач у позовній заяві просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного нагляду (контролю) в Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарського штрафу від 23.12.2025 №092920.
16.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за адміністративним позовом ТОВ Меблева фабрика «Меблібуд» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно із частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обгрунтуванні вимог зазначено: дійсно 20.11.2025 автомобіль НОМЕР_1 здійснював перевезення власного вантажу підприємства за маршрутом м.Корсунь-Шевченківський - м.Біла Церква відповідно до ТТН від 20.11.2025 №66 на 142 км автодороги Н-01 Київ-Знам`янка автомобіль зупинений і складений акт №072017 (представник за довіреністю Свенцицький О.В., водій ОСОБА_1 ) щодо відсутності картки водія або інформації з діючого та повіреного тахографа або бланк підтвердження діяльності водія, або роздруковану на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок (у разі обладнання ТЗ цифровим тахографом), проте представник ТОВ Меблева фабрика  «Меблібуд» пояснив, що перевозився власний вантаж, у водія наявна Відомість робочого часу, що затверджена керівником. Водій надав протокол перевірки технічного стану транспорту від 14.05.2025 №01339-00686-25: технічно визнаний справним, наступна дата контролю 14.05.2026. Законодавство встановлює альтернативний спосіб ведення обліку робочого часу водія у разі необладнання ТЗ тахографом, тому постанова є протиправною.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
26.02.2026 вх.№10264/26 у відзиві представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Під час рейдової перевірки о 10 годині 15 хв на 142 км а/д Н-01 водій ОСОБА_1 керував ТЗ повною масою 9.5 т, що не обладнаний діючим і повіреним тахографом марки ISUZU НОМЕР_1 , про що складений акт від 20.11.2025. У поясненні причин порушення представник зазначив: ТОВ Меблева фабрика «Меблібуд» переводило власний вантаж. У водія наявна відомість робочого часу, затверджена керівником підприємства у якій зазначений маршрут руху, час виїзду зі стоянки, що не заборонене законом. Справу просить розглядати за участі ОСОБА_2 , проте Позивач не забезпечив отримання кореспонденції, що завчасно направлена, з незалежних від відповідача причин. Відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє листи, та адресатом перебувають поза межами контролю відправника (висновки у постанові ВС у справі №809/1198/17, №820/6755/16, постановах ШААС у справі №320/12973/20, №320/6496/20). 23.12.2025 розгляд справи відбувався без участі представника Позивача, який мав можливістьотримувати кореспонденцію у межах цивільно-правових відносин з поштовим відділенням. Маса ТЗ більше 3.5 т, що підтверджена свідоцтвом серії CXE939461, тому повинен бути обладнаний діючим і повіреним тахографом, що не забезпечено на виконання Інструкції 385, пп.6 п.1 розділу ІІ Переліку №793 (водій під час виконання перевезень вантажів у внутрішньому сполученні повинен мати та надавати картку водія та інформацію з діючого та повіреного тахографа, або бланк підтвердження діяльності, або у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом - роздруковану на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія). Норми Положення №340 не містять виключень щодо здільнення Позивача від обов`язку обладнати ТЗ діючим та повіреним тахографом. Наявність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа не перевірялися (у акті про це не йдеться з огляду на помилкову позицію Позивача). Не для усіх перевізників вибір альтернативного засобу обліку робочого часу та часу відпочинку передбачений, зважаючи на ч.3 ст.18 Закону, п.6.1, 6.3 Положення №340. У разі не обладнання автомобіля заводом виробником, Позивач мав звернутися до пункту сервісу про встановлення тахографа, тому надання до позовної заяви відомості обліку робочого часу не змінює суть зафіксованого порушення, постанова є правомірною. Застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн правомірно на підставі виявлених порушень. Відсутність особи на час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє її права спростовувати вину в суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
На підставі направлення на перевірку від 17.11.2024 №002729 та щотижневого графіка проведена рейдова перевірка.
Згідно із листом від 25.11.2025 №1/11 Позивач повідомив Управління державного нагляду (контролю) в Черкаській області, що ТОВ Меблева фабрика «Меблібуд» має адресу виробництва вул. Ярослава Мудрого 343 м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області і просить розгляд справи здійснити Черкаським управлінням державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті.
Згідно із листом від 27.11.2025 №100813/43.2/24-25 Позивачу направлене 28.11.2025 повідомлення R067046730922 про розгляд справи 23.12.2025, що повернуте за закінченням терміну зерігання.
Відповідно до постанови від 23.12.2025 №092920 застосований штраф у сумі 17000 грн. 
Позивач вважає індивідуальний акт протиправним, тому звернувся до суду з позовом.
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені доводи, аргументи учасників щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.
V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України державні органи, органи місцевого самоврядування та їх службові і посадові особи зобов`язані діяти виключно в межах та спосіб, визначені законом.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі – Закон № 2344-III). Згідно із статтею 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Згідно із частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Згідно із абз. 54 статті 1 Закону № 2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) – перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту). Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Згідно із п. 8 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 (далі – Порядок № 1567) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Згідно із пунктами 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів. Згідно із пунктами 12, 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Згідно із пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджене Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі – Положення № 340), відповідно до пунктів 1.2, 1.3 якого встановлено особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Згідно із п. 6.1. Положення № 340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, що затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі – Інструкція № 385). Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 385 Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Згідно із п.3.1 Інструкції № 385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР. Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди 5 щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної в Женеві 01.07.1970, у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а у разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, що заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Шостий апеляційний адміністративний суд у справі № 620/1245/23 ЄДРСР 113436235 висновує: факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише Бланком підтвердження діяльності.
Індивідуальний акт – акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України). 
Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.
Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 р. № 2073-IX (далі - Закон № 2073) адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21 Закону № 2073). Особа має право в порядку, встановленому цим Законом, подати до адміністративного органу заяву з вимогою прийняти адміністративний акт з метою забезпечення реалізації її права, свободи або законного інтересу, виконання нею визначеного законом обов`язку, якщо вважає, що розгляд і виконання такої вимоги належить до компетенції адміністративного органу (ч.1 ст.38 Закону № 2073). Заява подається в усній чи письмовій формі (ч.1 ст.39 Закону № 2073). Заява в письмовій формі може бути подана до адміністративного органу шляхом особистого звернення, надіслана поштовим відправленням або подана в електронній формі, у тому числі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (ч.2 ст.41 Закону № 2073). Відповідно до ч.1 ст.29 Закону № 2073 адміністративний орган за клопотанням учасника адміністративного провадження або з власної ініціативи, а також у випадках, передбачених законом, залучає до участі в адміністративному провадженні особу, яка сприяє розгляду справи та участь якої необхідна для розгляду справи. 
Верховний Суд у справі №820/4624/17 ЄДРСР 87516478 зазначив:згідно із пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Згідно із пунктом 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. З матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 05.09.2017 № 4132 позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 12.09.2017.
Суд встановив, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 05.09.2017, 07.09.2017 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте не було вручено під час доставки. Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 07.09.2017, проте вказаним правом не скористався. Згідно із пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника – документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія – посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Добросовісною вважається поведінка, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (висновки Верховного Суду у справі № 357/11125/22).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, розроблене відповідно до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), яким встановлюються особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку, зазначено: це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, що здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв. Контрольний пристрій (тахограф) — обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для відображення, реєстрації, друку, зберігання та виведення в автоматичному або напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів (у тому числі їхню швидкість) та про певні періоди роботи та відпочинку їхніх водіїв (п.1.5). Водій має вказати на роздруківці тахографа характер і причину виникнення непередбачуваних обставин не пізніше ніж у момент прибуття до місця стоянки (3.2). Водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф (6.3).
Суд відхиляє необгрунтовані і непідтверджені доводи представника Позивача, що Позивач має альтернативний вибір надання документів водієм, позаяк не перевіряє надумані припущення без покликання на нормативно-правові акти, що спростовані обгрунтованими доказами і позицією представника відповідача з огляду на фіксацію інспектором використання транспортного засобу юридичної особи у контексті того, що відповідно до вимог пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв, вантажний автомобіль, яким виконувалися перевезення вантажів з повною масою понад 3,5 тонн, повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. Вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом, для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених ст. 48 Закону № 2344-III, обов`язковим також є заповнення тахокарт (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв) або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Згідно із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі – Правила № 363) перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. Характерною ознакою автомобільного перевізника є саме перевезення ним пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, при цьому обставина отримання/неотримання доходу за таку діяльність не впливає на визначення вказаного поняття. Суд зазначає, що застосування штрафу у спірних правовідносинах поставлене у залежність від наявності/відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону № 2344-III незалежно від того, чи здійснювались перевезення позивачем на комерційній основі чи для власних потреб. Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форма якої наведена в додатку 7 до цих Правил (п. 11.1 Правил № 363). Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, транспортна послуга – це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.
Водій під час перевірки надав посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ТТН, проте ТЗ не був обладнаний тахографом, а надані паперові відомості не є альтернативним документом за відсутності на ТЗ встановленого тахографа (діючого і повіреного).
Суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач є автомобільним перевізником у розумінні статті 1 Закону № 2344-III, мав встановити тахограф, тому згідно ст. 60 Закону № 2344-III на підставі постанови від 23.12.2025 №092920 Відповідачем правомірно застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за виявлене порушення.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно із частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Покликання Позивача на процедури повідомлення про розгляд справи суд вважає необґрунтованими. Надаючи оцінку не участі представника Позивача у розгляді справи, суд з урахуванням обігу кореспондендії у межах області враховує висновки Верховного Суду у справі №820/4624/17 ЄДРСР 87516478, який зазначив: позивач мав можливість отримати повідомлення (завчасно відправлене 28.11.2025), проте вказаним правом не скористався.
Суд бере до уваги інші аргументи сторін (повноваження різних органів щодо перевірки протоколу і тахографу), зазначені у заявах по суті справи, однак вказує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
За вказаних обставин і з урахуванням меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, перевірених доводів і оцінених доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову за невстановленого судом порушеного права Позивача потрібно відмовити.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Судові витрати не потребують розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Меблева фабрика  «Меблібуд» [вул. Мазепи Івана 64, м. Святогірськ, Краматорський район, Донецька область, 84130, код ЄДРПОУ 41172560]; 
відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Черкаській області [вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001, код ЄДРПОУ 39816845].
Рішення суду складене 10.04.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА