Справа № 357/16941/25
3/357/127/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: судом не встановлено, військовослужбовець,
у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №473647 про накладення адміністративного стягнення від 04.10.2025, 04.10.2025 о 21:59 на трасі Біла Церква - Володарка, км 173 А/Д, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 , мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився проходити медичний огляд у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з наданими письмовими поясненнями, які долучено до матеріалів справи, він не міг взяти участь у засіданні, оскільки проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , про що надав відповідну довідку. З метою недопущення затягування розгляду справи суд вирішив провести розгляд за відсутності правопорушника. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголошує, що сторони судового процесу повинні з розумними інтервалами дізнаватися про стан судового провадження. Рішення підкреслює, що публічний інтерес має пріоритет над приватним, а сторони зобов`язані добросовісно користуватися наданими процесуальними правами.Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12, сторона, залучена до судового розгляду, зобов`язана самостійно цікавитися станом провадження, добросовісно користуватись своїми правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні ЄСПЛ «Смірнов проти України» від 08.11.2005 зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на судові органи держави. Розумність тривалості судового провадження оцінюється з урахуванням складності справи, поведінки сторін, предмету спору та інших обставин. Враховуючи наведене, а також керуючись ст.268 КУпАП та пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, суд дійшов висновку, що можливе та доцільне розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Правопорушника ОСОБА_1 представляє адвокат Друзь В.В., який просив закрити протокол щодо його підзахисного у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання долучене до матеріалів справи.
Заслухавши думку адвоката Друзь В.В., оголосивши письмові пояснення правопорушника та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення (серія ЕПР1 №473647), акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зобов`язання водія від 04.10.2025, направлення на медичний огляд, відповіді медичних установ, рапорти поліцейських та інші матеріали справи, суд встановив: 04.10.2025 о 21:59 на трасі Біла Церква – Володарка, км 173, транспортний засіб ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 . У водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився проходити медичний огляд у найближчому медичному закладі. Протокол серії ЕПР1 №473647 за ч.1 ст.130 КУпАП був складений належним чином, транспортний засіб не евакуйовувався, оскільки не порушував ПДР, водій був відсторонений від керування під зобов`язання, подія зафіксована на бодікамера.
Суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання належних доказів.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, лише законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них. Органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Наведене вказує на необхідність застосування при розгляді справи принципів кримінального судочинства. При оцінці доказів та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд застосовує відповідні положення кримінального процесуального законодавства, оскільки адміністративне правопорушення за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
Ч.1ст.130 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, власність, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, що визначають його як правопорушення і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 1.1 розд. 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 № 1306 (далі - ПДР України), ці Правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти щодо дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритих територіях тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення водія або тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або у відмові водія від проходження огляду у встановленому порядку.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння. Пунктом 2.9а ПДР заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає лише за одночасне доведення двох обставин: керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відсутність достовірного підтвердження стану сп`яніння та недоліки відеофіксації: Причиною зупинки транспортного засобу поліцейські назвали відсутність освітлення номерного знаку, проте водій одразу продемонстрував справність підсвітки. О 22:01 поліцейський цікавиться у водія щодо військової служби та повідомляє, що у нього не реагують зіниці на світло, пропонуючи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (з 22:02:40 до 22:06:50). Під час подальшого спілкування (22:08:50 – 22:11:00) поліцейські ставили питання про військовий облік та повідомили водія про «розшук» ТЦК. О 22:10:50 поліцейський знову цікавиться датою відвідування військомату, а коли водій прямує до автомобіля поліцейських, камера clip-0 на період з 22:13:03 до 22:13:52 була закрита рукою поліцейського. Аналогічно, відеофіксація в clip-1 та clip-3 була частково відсутня або зупинена. Недотримання п.3.5 Інструкції про порядок використання нагрудних відеокамер, який зобов`язує вести безперервний запис, робить відеодокази неповними та ненадійними для підтвердження стану наркотичного сп`яніння.
Наявність елементів поліцейської провокації: Поліцейські створювали умови для схиляння водія до відмови від огляду, ставлячи питання про військовий облік та повідомляючи про можливість примусового доставлення до центру комплектування. ЄСПЛ визначає провокацію як ситуацію, коли посадові особи або діючі за їх дорученням створюють умови для вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було б скоєне (справа «Раманаускас проти Литви», 05.02.2008).
Добровільна готовність водія до співпраці та відсутність порушень: Водій був готовий поїхати на медичний огляд разом із товаришем, що свідчить про його налаштованість на дотримання законодавства. Транспортний засіб не порушував ПДР, водій не створював загрози безпеці руху, адміністративне затримання та доставлення до центру комплектування не проводилося.
Відсутність складу адміністративного правопорушення: Без достовірного медичного підтвердження стану наркотичного сп`яніння та з урахуванням провокаційного впливу поліцейських відсутні законні підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 наголосив, що сторона, залучена до судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися своїми правами, а суд має враховувати поведінку сторін. Судова практика підтверджує, що у подібних випадках, коли водій готовий до співпраці та відсутні достовірні докази сп`яніння, справа підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення (справи 933/938/24, 676/5619/25, 357/6786/35).
Суд, звертає увагу на те, що обовязок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обовязок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначені обставини, дослідивши надані матеріали, враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме недоведеність факту правопорушення; неналежне оформлення адміністративного протоколу та враховуючи практику ЄСПЛ щодо необхідності об`єктивного та справедливого розгляду справи, а також враховуючи положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність в діях З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що подія адміністративного правопорушення не доведена, докази, надані працівниками поліції, є недопустимими та неналежними та у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 247,251,283, 284 ч.1 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. 

Суддя	О.Л. ГАВЕНКО