Справа № 599/1456/25
н.п.2/599/40/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: 
судді Снігурського В. В., 
при секретарі Куриляк О. Г.,
за участю представника відповідача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,
розглянувши у в м.Зборові, в порядку перегляду заочного рішення, розглянувши у в м.Зборові, в порядку перегляду заочного рішення, в порядку спрощеного судового провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача – ОСОБА_3 з вимогами про стягнення аліментів на неповнолітнього сина, просить стягнути з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 
Заочним рішенням Зборівського районного суду у даній справі від 02 жовтня 2025 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 вересня 2025 року.
Ухвалою Зборівського районного суду від 22 грудня 2025 року задоволено заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення, заочне рішення Зборівського районного суду від 02 жовтня 2025 року у справі №599/1456/25 скасовано, справу призначено до нового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, позов підтримує повністю, категорично не погоджується на примирення, так як відповідач не надає матеріальної допомоги дитині вже багато років.

Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач позовні вимоги визнає частково.
Зазначає, що відповідач неодноразово пропонував позивачці узгодити в позасудовому порядку розмір аліментів та сплачувати їх добровільно, готовий сплачувати на утримання сина сталу суму у розмірі 5 000 грн щомісяця. Разом із ти відповідач вважає безпідставними вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 25% від усіх видів доходу, оскільки такий розмір аліментів нічим не обґрунтованим.
Дохід відповідача як військовослужбовця є нерегулярним, мінливим та залежить від кількості днів проведених безпосередньо на лінії бойового зіткнення. Про це свідчить, зокрема довідка форми ОК-7 від 20.01.26.
Разом із тим, чим більше днів відповідач проводить на лінії бойового зіткнення, тим більші у нього виникають запити на відновлення свого стану здоров`я, спорядження, амуніції. 
Так 11 червня 2025 року відповідач отримав мінно-вибухову травму. Наслідки цієї травми відповідач лікує до сьогодні. 
Також після виконання кожної бойової задачі відбувається дефектовка спорядження, частина якого замінюється, а частина ремонтується. Ремонт та заправку спецтехніки та автомобілів, постійне оновлення обмундирування і т.д. військовослужбовці також здійснюють за свій рахунок.
Також на даний час матеріальної допомоги потребує рідний брат відповідача ОСОБА_5 , який також був військовослужбовцем отримав інвалідність у зв`язку з ампутацією однієї руки і пошкодженням іншої. Рідний брат відповідача на даний час є особою, яка потребує його матеріальної підтримки для оздоровлення, реабілітації та протезування.
Матеріальне становище ОСОБА_3 ускладнюється також і тим, що значну частину своїх особистих коштів він вимушений витрачати на оренду житла та оплату комунальних послуг в населеному пункті поблизу лінії зіткнення (проживання в казармах є неможливим через постійну ракетно-дронову небезпеку). В середньому не менше 20 000 гривень на місяць боєць витрачає на забезпечення базових побутових потреб в місцях дислокації не на межі бойового зіткнення (на ротації).
Представник відповідача просить постановити рішення, яким стягнути аліменти в розмірі 10 відсотків від усіх видів заробітку відповідача.

Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 09 травня 2019 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №1. 
В шлюбі в сторін народився син ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
В силу ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд погоджується, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину в силу ст.180 Сімейного кодексу України.
В матеріалах справи наявні документи про те, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.
Пунктом 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей,батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146, з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців.
Представник відповідача надала довідку Пенсійного фонду України, згідно якої у 2025 році доход відповідача становив 530649 грн, в середньому 48240,81грн щомісячно.
Як вбачається з вказаної довідки відповідач має щомісячний дохід, розмір якого суттєво різниться щомісячно, оскільки залежить від виконання ним бойових завдань безпосередньо в зоні бойових дій.
Суд враховує, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України безпосередньо в зоні бойових дій. Також суд враховує обставини, зазначені представником відповідача, які підтверджені документально, а саме стан здоров`я відповідача, факт отримання відповідачем бойового поранення і необхідності лікування; наявності у відповідача рідного брата, який є особою з інвалідністю, отриману внаслідок поранень під час виконання військового обов`язку та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сімейне законодавство передбачає обопільний обов`язок батьків щодо виховання і утримання своїх дітей.
Представник позивача не надала доказів, щодо матеріального стану позивачки, її доходів чи доказів того, що позивачка є непрацездатною. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з дитиною перебуває за кордоном.

Тому, враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, що враховуючи розмір доходів відповідача буде достатнім для задоволення матеріальних потреб дитини, враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України.
Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Крім цього з відповідача в користь держави слід стягнути 1331, 20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 142, 206, 211, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст.180 - 183 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на сина ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 вересня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь держави судовий збір в сумі 1331, 20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 лютого 2026 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суддя Зборівського
районного суду В. В. Снігурський