Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Цермолонського І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач Косівського району Івано-Франківської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року щодо нього,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, 16 лютого 2024 року о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , який на вул. Старонаводницькій, 6-А в м. Києві керував автомобілем "Porsche Cayenne" д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про недотримання суддею місцевого суду процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що виразилося в тому, що не було взято до уваги доводи, викладені в його поясненнях, не досліджено належним чином запис портативного відеореєстратора поліцейського, не надано можливості йому та захиснику висловити свою позицію. Наполягає, що суддя просто повідомила, що вважає його винним, і була упередженою, що призвело до порушення його процесуальних прав. Ні повний текст судового рішення, ні вступну та резолютивну частину йому та захиснику не видали, натомість секретар надала реквізити для оплати штрафу і судового збору. В подальшому з метою ознайомлення з обґрунтуванням постанови та подання апеляційної скарги захисник через систему "Електронний суд" подав клопотання про видачу копії постанови або хоча б вступної та резолютивної частини, однак станом на 03.10.2024 захиснику на "Електронний суд" та йому на поштову адресу нічого направлено не було.
Що стосується обставин справи, то він після гостювання у знайомих повертався додому. Оскільки професійно займається спортом, вжив бокал безалкогольного вина. Близько 23 години 10 хвилин його безпідставно зупинили поліцейські, нібито для перевірки документів, які він надав, після чого почали питати, чи вживав він алкогольні напої. Отримавши негативну відповідь, поліцейські викликали ще один екіпаж, і коли ті прибули, кудись поїхали з його документами (пізніше о 23:54 годині повернулись, щоб віддати документи). Поліцейські другого екіпажу почали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням приладу "Drager" або проїхати з ними до закладу охорони здоров`я за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, розуміючи, що він поспішає додому, щоб не порушувати умови комендантської години. Як наслідок, вирішили використати цю обставину і спровокувати його на відмову від огляду, натякаючи, що процедура огляду займе відповідний час, а в комендантську годину ніхто не дозволить йому керувати транспортним засобом, тому йому краще відмовитись. Зважаючи на те, що він не розуміється на процедурі огляду, вирішив скористатись правовою допомогою адвоката для надання роз`яснень щодо процедури огляду, і першочергово прийнятним для нього був варіант проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки приладу "Drager" він не довіряє в силу різного роду офіційних публікацій, які висвітлювали незаконну діяльність поліцейських з несправним газоаналізатором. Також до кінця не міг зрозуміти, яким чином під час комендантської години матиме змогу повернутись додому в Оболонський район м. Києва після проходження огляду на лівому березі м. Києва. 
Він почав телефонувати знайомим юристам для отримання консультації, але не додзвонився, тому почав шукати інформацію про фахівців в Інтернеті, намагаючись отримати консультацію хоч у когось. Поліцейському одразу повідомив, що хоче скористатись правовою допомогою і зателефонувати адвокату, оскільки поліцейський не роз`яснив йому належним чином права. Від проходження огляду не відмовлявся, більше того, наполягав на ньому в подальшому, але поліцейський в ультимативній формі хотів отримати відповідь одразу ж і надав йому час для отримання правової допомоги - одну хвилину, що в той час неможливо було реалізувати. Поліцейський повідомив, що розпочинає процедуру оформлення матеріалів справи, і якщо він надумає пройти огляд, зможе реалізувати це право (23:58 година відеозапису). Отримавши консультацію, він підійшов до поліцейського, який відповів, що оформлює його відмову від огляду (00:23 година відеозапису), на що він заперечив, адже не відмовлявся від проходження огляду і попросив надати йому таку можливість, просив відвезти його в заклад охорони здоров`я. Проте поліцейський сказав, що вже зафіксував відмову і не бажає псувати протокол. На повторні його наполягання пройти огляд поліцейський знову відмовив. В подальшому поліцейські дозволили йому перепаркувати автомобіль, що додатково свідчить усвідомлення ними того, що алкогольні напої він не вживав.
Крім того, ОСОБА_1 наводить доводи на підтвердження відсутності передбачених постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану" № 1456 від 29.12.2021 підстав для зупинення його транспортного засобу поліцейськими, які після цього, взагалі, поїхали, а працівники іншого екіпажу, які його не зупиняли, склали щодо нього з надуманих підстав постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, згідно з якою він начебто рухався в крайній лівій смузі за наявності вільної правої, і у цій постанові не зазначено, який саме пункт Правил дорожнього руху він порушив. 
Також, наполягає на порушенні поліцейськими процедури проведення огляду, регламентованої ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція). Всупереч вимогам цих нормативних актів ознаки сп`яніння у нього були відсутні, перевірка, як то огляд долонь та рук, реакція зіниць очей на світло не проводилась. Від огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся і однозначно хотів пройти його в закладі охорони здоров`я. Поліцейський, не отримавши від нього відповіді, пішов в автомобіль і почав складати протокол, що свідчить про намір у будь-який спосіб скласти протокол про адміністративне правопорушення. Той факт, що поліцейський не запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я і що його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, доводить недотримання процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, йому не було надано можливість отримати правову допомогу. Не містять матеріали справи даних і про те, що він був у встановленому законом порядку відсторонений від керування транспортним засобом. Всі ці обставини підтверджуються відеозаписом. 
З огляду на викладене просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення захисника Цермолонського І.М. і ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав. 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 ; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; записі портативного відеореєстратора поліцейського. 
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.
Доводи ОСОБА_1 про упередженість судді місцевого суду, яка не дала можливості йому та захиснику висловити свою позицію і не дослідила належним чином докази, зокрема, відеозапис, безпідставні. У постанові повністю викладено позицію ОСОБА_1 та майже як стенограму діалог між ним та поліцейськими, якому суддя дав детальну оцінку і правильно розцінив поведінку ОСОБА_1 , який на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора "Drager" або в закладі охорони здоров`я, які висловлювались більше ніж 20 хвилин, а потім намагався домовитися, щоб відносно нього не складали протокол, як пасивну відмову від огляду на стан сп`яніння. 
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги суб`єктивні міркування ОСОБА_1 та намагання вочевидь викривити зміст розмови з поліцейськими, які нібито вирішили використати настання невдовзі комендантської години, щоб спровокувати його на відмову від огляду, натягаючи, що це займе відповідний час, а після настання комендантської години йому не дозволять керувати транспортним засобом. Відповіді поліцейського на запитання ОСОБА_1 є абсолютно логічними, в тому числі що процедура огляду займає певний час і у разі, якщо той погодиться її пройти в закладі охорони здоров`я, це буде довше. При цьому ніхто не говорив ОСОБА_1 , що після настання комендантської години йому не дозволять керувати автомобілем. У той же час, у разі недовіри до поліцейських ніщо не заважало ОСОБА_1 погодитись на вимогу пройти огляд у закладі охорони здоров`я, до якого поліцейські готові були його доставити на службовому автомобілі.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Цією нормою, з якою ОСОБА_1 як водій повинен бути обізнаний, встановлено обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння. А тому незрозуміло, консультацію якого роду він нібито намагався отримати у юристів. Що ж стосується бажання скористатися правовою допомогою, то згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, а не під час проходження огляду на стан сп`яніння, на результат якого могло вплинути лише те, чи перебуває особа в стані алкогольного сп`яніння, а не присутність захисника. 
Ніяким чином не впливає на правильність висновків суду і та обставина, що ОСОБА_1 не був доставлений до закладу охорони здоров`я, оскільки він відмовився проходити огляд у будь-якому із запропонованих варіантів, а примусове доставляння до закладу охорони здоров`я законом не передбачено. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, тобто вже вчинив адміністративне правопорушення, що зафіксовано відеозаписом, і з цього часу розпочалося провадження у справі про адміністративне правопорушення, зміна в подальшому ним своєї позиції не свідчить про порушення поліцейськими процедури огляду і не дає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Що стосується підстав для зупинки транспортного засобу, то вони не є обставиною, яка підлягає з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. Проте в справі міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яке виразилось у тому, що він рухався в крайній правій смузі руху при вільній правій. Законність та обґрунтованість цієї постанови не є предметом перевірки в цій справі і в разі незгоди з нею ОСОБА_1 мав право звернутися до суду з адміністративним позовом, проте не скористався такою нагодою. Тож, підставою для зупинки слугувало порушення водієм Правил дорожнього руху.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті. 
Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн