ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/485/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу №916/485/26, 
за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради
до відповідача: фізичної особи-підприємця Маринчука Віталія Юрійовича
про стягнення 741,65 грн 

ВСТАНОВИВ:

Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі – Управління) звернулося до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Маринчука Віталія Юрійовича (далі – ФОП Маринчук В.Ю.) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 741,65 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 425,98 грн, пені у розмірі 33,02 грн, 3% річних у розмірі 46,92 грн, збитків від інфляції у розмірі 235,73 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20- 94/21 від 27.10.2021 за період з 01.01.2022 до 28.02.2022.
Ухвалою суду від 18.02.2026 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Місцезнаходженням ФОП Маринчука В.Ю. згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є наступна адреса: АДРЕСА_1 , яка згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру також є адресою реєстрації відповідача.
Слід зазначити, що відомості про перебування відповідача на обліку як внутрішньо переміщеної особи згідно з відомостями з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (відповідь №2357929 від 18.02.2026) на дату відкриття провадження у справі були відсутні.
Поряд з цим, Новокаховська міська територіальна громада за винятком с-ще Козацьке та с-ще Веселе згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, датою початку тимчасової окупації є 24.02.2022. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ФОП Маринчук В.Ю. був повідомлений про розгляд судом даного спору шляхом публікації на офіційному вебсайті суду відповідного оголошення. При цьому додатково 24.02.2026 ухвала суду від 18.02.2026 була направлена на електронну пошту відповідача, адреса якої була повідомлена позивачем у позовній заяві.
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ФОП Маринчука В.Ю. про розгляд судом даної справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.
27.01.2021 між виконавчим органом міської ради, уповноваженим здійснювати функції із регулювання діяльності у галузі зовнішньої реклами на території Херсонської міської територіальної громади, в особі т.в.о. начальника Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (Робочий орган) та ФОП Маринчуком В.Ю. (Суб`єкт господарювання) було укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-94/21, згідно з п. п. 1.1, 1.3 якого Робочий орган як уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та у порядку, передбаченому договором, надає, а Суб`єкт господарювання приймає в тимчасове платне користування місце з метою розташування на ньому рекламного засобу (далі - РЗ), котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами (далі - місце). Адреса, площа, кількість місць, що надаються в користування за договором, визначаються згідно з додатком 1 до договору.
Відповідно до п. п. 2.1, 2.3 договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 за користування місцем Суб`єкт господарювання щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється відповідно до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради. Плата за користування місцем сплачується суб`єктом господарювання з дати прийняття Робочим органом рішення про встановлення пріоритету від 27.10.2021 № 03-23-137/21 та становить 25% плати за тимчасове користування місцем (рекламний засіб не встановлений/не розташований) у перші три місяці дії встановленого пріоритету, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору. У наступні три місяці дії встановленого пріоритету: 100 % плати за користування місцем з дати прийняття рішення Робочого органу про продовження дії пріоритету на підставі письмового звернення заявника, якщо строк його дії продовжується у зв`язку з потребою виконання архітектурно-планувальних робіт та розроблення проектно-технічної документації, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору, та додатково 25% (у разі встановленого/розташованого РЗ); 100% плати за тимчасове користування місцем із дати прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору.
Плата за користування місцем для розташування РЗ сплачується Суб`єктом господарювання щомісяця, за 5 днів до кінця поточного місяця за розрахунками, згідно з додатком 2 до договору, у безготівковій формі, на поточний рахунок Робочого органу, відкритого в уповноваженому підрозділі казначейської служби України, незалежно від наслідків господарської діяльності Суб`єкта господарювання, наявності або відсутності підписаних Сторонами актів наданих послуг. Плата за місяць за тимчасове користування об`єктами і територіями для розташування рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади розраховується за формулою, визначеною відповідним рішенням виконавчого комітету міської ради. Невнесення плати є підставою для нарахування Робочим органом штрафних санкцій, передбачених договором та чинним законодавством (п. 2.4 договору №03-20-94/21 від 27.01.2021).
Положеннями п. 6.3 договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 передбачено, що за несвоєчасну оплату платежів за користування місцем Суб`єкт господарювання сплачує на користь Робочого органу пеню у розмірі затвердженої облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за весь час прострочення. 
Згідно з п. п. 8.1, 8.2 договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення строку дії дозволу. Дія договору продовжується при продовженні строку дії відповідного дозволу, на визначений у ньому строк. 
У додатку №1 до договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 сторонами було визначено місцезнаходження рекламного засобу, його тип, вид та розмір, а також номер дозволу. У додатку №2 до договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 сторони передбачили, що розмір щомісячної плати за період з 27.10.2021 по 26.01.2022 становить 212,99 грн. 
Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі - Управління) згідно з п. 1.1 Положення, затвердженого рішенням міської ради №73 від 26.02.2021, є виконавчим органом Херсонської міської ради, який створений Херсонською міською радою. 
Відповідно до п. 3.2 Положення Управління здійснює свої повноваження щодо регулювання відносин у галузі розміщення (розташування) зовнішньої реклами: монтажу та демонтажу рекламних засобів у порядку, визначеному законодавством; поповнення бюджету Херсонської міської територіальної громади, шляхом укладання договорів про тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади; здійснення контролю за надходженням плати за договорами, укладеними з Управлінням.
18.05.2021 виконавчим органом Херсонської міської ради було прийнято рішення №203 «Про затвердження тарифів та коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади». 
27.10.2021 Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради було прийнято рішення №03-23-137/21 про встановлення ФОП Маринчуку В.Ю. пріоритету на місце розташування рекламного засобу у м. Херсон. 
Листом від 26.01.2022 Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради було повідомлено ФОП Маринчука В.Ю. про продовження строку дії пріоритету на розміщення рекламного засобу №03-23-137/21 від 27.10.2021 на строк до 26.04.2022. 
Між сторонами договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 також було підписано уточнення до договору (без дати), відповідно до якого сторони визначили, що розмір плати за період з 27.01.2022 по 26.04.2022 також становить 212,99 грн.
19.06.2024 начальником Херсонської міської військової адміністрації було видано розпорядження №512р, відповідно до якого вирішено не нараховувати плату за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів, які знаходяться на території Херсонської міської територіальної громади, за період з 01.03.2022 до 31.12.2022; зобов`язано Управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради вжити заходів з метою стягнення заборгованості з оплати за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів, яка виникла за період до 01.03.2022. 
31.10.2024 начальником Херсонської міської військової адміністрації було видано розпорядження №1005р, відповідно до якого вирішено не нараховувати за період з 01.01.2025 та до дати завершення бойових дій, визначеної підпунктом 3.6 пункту 3 розділу І наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» для Херсонської міської територіальної громади, плату за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів, які знаходяться на території Херсонської міської територіальної громади.
06.11.2024 начальником Херсонської міської військової адміністрації було видано розпорядження №1032р, яким внесено зміни до розпорядження №512р від 19.06.2024, про ненарахування плати за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів, які знаходяться на території Херсонської міської територіальної громади, за період з 01.03.2022 до 31.12.2024. 
12.08.2025 та 12.12.2025 Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради зверталося до ФОП Маринчука В.Ю. з претензіями про погашення заборгованості за договором №03-20-94/21 від 27.01.2021 у загальному розмірі 757,39 грн. Вказані претензії були направлені на електронну пошту відповідача, вказану у договорі.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного. 
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Положеннями ст 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. 
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. 
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Предметом заявленого Управлінням до ФОП Маринчука В.Ю. позову є вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 425,98 грн, а також нарахованої пені, 3% річних та збитків від інфляції, з підстав порушення відповідачем зобов`язань за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-94/21 від 27.10.2021.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 і 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Загальні правила надання послуг визначені ЦК України, ст. 901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
27.01.2021 між Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради та ФОП Маринчуком В.Ю. було укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-94/21, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу в тимчасове платне користування місце з метою розташування на ньому рекламного засобу, відповідач, в свою чергу, - щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється відповідно до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради.
Так, згідно з підписаним між сторонами уточненням (без дати) до договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 розмір плати за період з 27.01.2022 по 26.04.2022 становив 212,99 грн. Вказане уточнення підписано з посиланням на лист Управління від 26.01.2022, яким було продовжено строк дії дозволу на розміщення рекламного засобу на строк до 26.04.2022.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проте в порушення прийнятих на себе за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-94/21 від 21.01.2021 зобов`язань ФОП Маринчуком В.Ю. не було сплачено вартості наданих йому послуг за період з 01.01.2022 до 28.02.2022. Судом враховано, що розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації №512р від 19.06.2024 було вирішено припинити нарахування плати з 01.03.2022, тобто у межах даної справи Управлінням правомірно заявлено до стягнення плату нараховану за попередній період.
З викладених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати відповідачем вартості наданих йому послуг у січні та лютому 2022 року, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого Управлінням позову в частині вимог про стягнення з ФОП Маринчука В.Ю. суми основного боргу у розмірі 425,98 грн. 
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України позивачем було заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 46,92 грн, нарахованих на всю суму боргу за період з 01.03.2022 до 31.10.2025; збитки від інфляції у розмірі 235,73 грн, нараховані із урахуванням показників інфляції за період з березня 2022 року до жовтня 2025 року.
Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених Управлінням вимог в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з ФОП Маринчука В.Ю. 3% річних у розмірі 46,92 грн, збитків від інфляції у розмірі 235,73 грн. 
Статтею 611 ЦК України встановлено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Положеннями п. 6.3 договору №03-20-94/21 від 27.01.2021 передбачено, що за несвоєчасну оплату платежів за користування місцем Суб`єкт господарювання сплачує на користь Робочого органу пеню у розмірі затвердженої облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за весь час прострочення. 
Суд зазначає, що в період нарахування позивачем пені діяв Господарський кодекс України, який втратив чинність лише 28.08.2025, а, отже, норми цього Кодексу мають застосовуватися під час оцінки позовних вимог Управління.
Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України). 
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Управлінням заявлено до стягнення пеню у розмірі 33,02 грн, нараховану на заборгованість за січень 2022 року з 27.01.2022 до 26.07.2022, на заборгованість за лютий 2022 року з 24.02.2022 до 23.08.2022. Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення заявлених позивачем вимог в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з ФОП Маринчука В.Ю. пені у розмірі 33,02 грн.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради позову шляхом присудження до стягнення з фізичної особи-підприємця Маринчука Віталія Юрійовича суми основного боргу у розмірі 425,98 грн, пені у розмірі 33,02 грн, 3% річних у розмірі 46,92 грн, збитків від інфляції у розмірі 235,73 грн. 
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 – 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Маринчука Віталія Юрійовича / АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 / на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради /73003, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Незалежності, 37; ідентифікаційний код 44326699/ суму основного боргу у розмірі 425,98 грн /чотириста двадцять п`ять грн 98 коп./, пеню у розмірі 33,02 грн /тридцять три грн 02 коп./, 3% річних у розмірі 46,92 грн /сорок шість грн 92 коп./, збитки від інфляції у розмірі 235,73 грн /двісті тридцять п`ять грн 73 коп./, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн /дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп./. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення складено  24 квітня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна