РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року
місто Чернігів

Справа №751/10059/25
Провадження №2/751/1916/26

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Ченцової С. М.
секретар судового засідання Барбаш М.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
представник позивача – Кушнеренко Євген Юрійович
відповідач – ОСОБА_2 
представник відповідача – ОСОБА_3 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, дитини з інвалідністю до досягнення дитиною повноліття, 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
Адвокат Кушнеренко Є.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття, та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю. Інвалідність встановлена строком до 24.03.2034 року.
Дитина постійно проживає разом із матір`ю. Батько дитини часто їздить у відрядження до ОСОБА_5 та фактично із сім`єю не проживає. Позивачка самостійно забезпечує дитині лікування, розвиток та забезпечує всім необхідним.
Зазначає, що оскільки здійснює постійний догляд за сином, вона позбавлена можливості працювати. Мінімальний розмір, призначеної державою допомоги за інвалідність, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування, лікування дитини. Позивачка немає інших джерел доходів, крім соціальних виплат по догляду за дитиною з інвалідністю. Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» позивачці з 01.07.2025 року до 23.03.2034 року призначено державну соціальну допомогу.
Відповідач є працездатною особою, працює та має стабільний дохід, стан його здоров`я дозволяє працювати, він має майно, тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю.
У заяві від 09.02.2026 року про перегляд заочного рішення представник відповідача зауважила, що під час розгляду справи стороною позивача не доведено, що вона не має можливості працевлаштуватися, що дитина потребує постійного її догляду та присутності поряд, а також те, що відповідач працевлаштований та має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. Не доведено такої обов`язкової умови для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, як неможливість дитини обходитися без постійного стороннього догляду позивача. Додано до позову ряд квитанцій про купівлю медичних препаратів, які жодним чином не впливають на предмет доказування в даній справі. 
Щодо необхідності в постійному догляді зі сторони позивача, звернула увагу, що дитина навчається у КЗ «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр №2» ЧМР. Згідно із відповіддю на запит, ОСОБА_6 постійно відвідує навчальний заклад, з 08 год 30 хв до 14 години , та іноді групу подовженого дня до 18 години. Тобто, дитина протягом робочого дня знаходиться у навчальному закладі, та матір не здійснює догляд та його обслуговування в цей час. 
Позивач працює візажистом, у тому числі в салоні краси «Baccara» у місті Чернігові. Вказане підтверджується відомостями із соцмереж позивача та сторінки у соцмережах салону, де серед майстрів вказана і ОСОБА_1 . Отже, поки дитина перебуває у навчальному закладі, позивач працює та отримує дохід, що вже суперечить вказівці про те, що позивач здійснює постійний догляд за дитиною. та не може працевлаштуватися.
Відповідач наразі перебуває за кордоном, куди поїхав на заробітки. При цьому, стабільної роботи за кордоном він немає. В Україні, відповідач також немає доходів. Наскільки можливо, відповідач постійно пересилав грошові кошти для підтримки позивача та дитини. Також, фінансову допомогу позивачу надавали батьки відповідача, передавали продукти харчування. 
При цьому, позивач обізнана про проблеми з працевлаштуванням відповідача за кордоном, про це також повідомляла мати відповідача, з вказівкою, що поки відповідач немає змоги допомагати, то будуть надавати фінансову підтримку його батьки. Стягнення аліментів в заявленому розмірі може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище.
У запереченнях від 26.02.2026 року на заяву про перегляд заочного рішення представник позивача вказав, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 13 тисяч китайських юанів, що в гривнях складає 82 тисячі гривень, оскільки офіційно працює в барі, де грає на барабанах. Зазначає, що у соціальних мережах цього ж бару, регулярно викладають відео пости з концертів, де на відео видно, як відповідач грає на барабанах. ОСОБА_2 надсилав позивачу по 3 тисячі юанів через місяць, решту відкладав на барабанну установку. 
Починаючи з червня 2025 року взагалі не надавав матеріальної допомоги. Більше того, останній живе і працює в КНР офіційно з 2019 року та належно декларує свої доходи. Натомість. довідки про доходи або їх відсутність в країні перебування останній не надав.
Відповідач є здоровою, працездатною особою, тому має можливість працювати, працює, та може забезпечувати матір дитини, яка постійно опікується дитиною-інвалідом.
Мати відповідача дійсно перераховувала ОСОБА_1 дрібні кошти від 500 гривень до 1000 гривень, інколи 3000 гривень, віддавала дитині речі від старшого внука, надавала продукти.
Звертає увагу, що в Україні введено воєнний стан, який діє по нині, у місті Чернігові майже кожного дня лунають сигнали повітряної тривоги, тривалість яких іноді більше 12 годин. У закладі, в зв`язку з військовим станом, діє алгоритм дій на випадок коли оголошена повітряна тривога. При оголошенні сигналу «Повітряна тривога!» перед початком освітнього процесу учні та працівники мають слідувати встановленим правилам. Окрім того, під час канікул (графік канікул: осінні з 27.10.2025 - 02.11.2025; зимові з 27.12.2025 - 30.01.2026; весняні з 10.04.2026 - 13.04.2026; літні з 30.05.2026 - 31.08.2026) дитина не перебуває в навчальному закладі.
Таким чином, позивач позбавлена можливості працювати та мати постійній дохід. Фото з соціальних мереж позивача, ніяким чином не підтверджують наявність доходу позивача, оскільки макіяж є її хобі, остання інколи викладає фото робіт в інтернет.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
16.12.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
16.12.2025 року ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24.11.2025 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000 гривень.
09.02.2026 року представник відповідача, ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 02.03.2026 року заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.12.2025 року по цивільній справі № 751/10059/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини з інвалідністю, до досягнення дитиною повноліття – скасовано. 
У судовому засіданні позивач пояснила, що немає можливості офіційно працевлаштуватися на повний робочий день, оскільки дитина вимагає постійного догляду. На доводи відповідача про те, що позивач здійснює трудову діяльність у сфері візажу та отримує відповідний дохід, позивач зазначила, що лише іноді відвідує салон на прохання подруги, яка там працює, та інколи може виконати макіяж для однієї-двох клієнток, який не має професійного чи стійкого характеру. При цьому така діяльність не є систематичною, та не спрямована на отримання прибутку, оскільки здійснюється на бартерній основі, в обмін на послуги по догляду за собою. Такий вид діяльності для неї просто хобі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно. 
Представник відповідача у судовому засіданні повідомила, що у відповідача на даний час відсутній стабільний дохід, оскільки він не може працевлаштуватися. Також, у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку, то стягнення з нього аліментів на утримання дружини буде надмірним тягарем. Представник відповідача зазначила, що позивачці, з утриманням дитини допомагають батьки відповідача, які можуть доглядати дитину під час зайнятості матері на роботі, а також можуть допомогти з продуктами харчування.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15.10.2011 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2100.
Під час шлюбу у подружжя народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 14.04.2021 року Чернігівським міським відділом ДРАЦС. 
Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 22.01.2008 року Деснянським ВМУМВС України в Чернігівській області та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з витягів з реєстру територіальної громади від 19.11.2025 року місце проживання позивача та дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, та договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2015 року, позивачу та відповідачу на праві власності, в рівних частках, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно з медичним висновком №780 від 01.08.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено захворювання (патологічний стан) у виді дитячого аутизму із розумовою відсталістю помірного ступеня з відхиленнями в поведінці, тяжкими розладами експресивності мови (І-ІІ рівня) вираженою соціальною дезадаптацією. 
Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається лікарсько- консультативними комісіями лікувально- профілактичних закладів, затвердженою Наказом МОЗ №623 від 08.10.2007 року Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №857 від 20.08.2024 року визначено індивідуальну програму реабілітації інваліда №102, відповідно до якої у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено інвалідність до 24.03.2034 року.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Управлінням соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитині з інвалідністю, в даних про законного представника (опікуна) дитини з інвалідністю зазначена ОСОБА_1 . 
Згідно з довідкою про отримання (неотримання) допомоги № 732, виданої 12.11.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» їй з 01.07.2025 року до 23.03.2034 року призначено допомогу на дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Судом встановлено, що позивач несе постійні, значні витрати на придбання ліків та обстеження дитини, що підтверджується відповідними чеками, результатами лабораторних досліджень. 
З копії китайської візи, батьку дитини ОСОБА_7 надана віза з 09.07.2025 року до 27.12.2025 року. 
Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дохід ОСОБА_1 за 2024 рік склав 93300 гривень. Станом на 04.11.2025 за 2025 рік ОСОБА_1 нараховано дохід у розмірі 72000 гривень.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.02.2026 року у справі №751/10060/25 з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Відповідно до положень частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.
Згідно з частиною першою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 88 СК України право на утримання має той з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя на підставі статті 88 СК України є проживання разом дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікування нею, а також можливість надання матеріальної допомоги іншим з подружжя.
Для цілей Конвенції про права дитини 1989 року дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.
Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України , правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитина з інвалідністю - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.
Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років.
Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
4) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
5) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю, проживає разом із позивачкою, тому позивач у справі має право на утримання від відповідача - батька дитини, протягом всього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю та опікування нею.
Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу матеріали справи не містять, проте з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу).
За змістом частини першої статті 79 СК України аліменти на утримання позивача присуджуються за рішенням суду з дати подачі позовної заяви, тобто з 24.11.2025 року.

V. Розподіл судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Із матеріалів справи вбачається, що правова допомога ОСОБА_1 надавалась згідно договору №380 про надання правової допомоги від 04.11.2025 року адвокатським об`єднанням «Кушнеренко та партнери», в особі старшого партнера – адвоката Кушнеренка Є.Ю., на підставі ордеру про надання правничої допомоги №1150473 від 20.11.2025 року.
Відповідно до Акту виконаних робіт від 20.11.2025 року за договором про надання правової допомоги від 04.11.2025 року та квитанції до прибуткового касового ордера №380 від 20.11.2025 року, адвокатом надано послуги на загальну суму 4000 гривень.
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткового задоволення позову у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), стягненню з відповідача підлягають витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 3000 гривень.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 7, 75, 80, 88, 182, 183 Сімейного Кодексу України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24.11.2025 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001, ККДБ 22030106.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000 гривень.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Суддя С.М. Ченцова