Справа № 175/5927/25
Провадження № 2/175/1401/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року     с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді – Бойко О.М.
із секретарем судового засідання – Грицай К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , треті особи: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»», про звільнення майна з під арешту,–

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , треті особи: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»», про звільнення майна з під арешту.
Справу згідно автоматизованої системи «Д-3» було розподілено до провадження судді Бойка О.М. 
В позовних вимогах позивач просить суд:
Звільнити з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44362740 від 12.08.2014 року, виданою заступником начальника ВДВС Дніпропетровського РУЮ Кущенко Ю.В., Реєстраційний номер обтяження: 57384124 від 20.08.2014 року, нерухоме майно: земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02:01.для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОФІНАНСГРУП», код ЄДРПОУ: 40696815, а раніше належало ОСОБА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 .
Обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно Договору №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою A.В. зареєстрованого в реєстрі за № 509, право вимоги за, кредитним договором №8/2007/840-K/1433-H від 16.10.2007 року, укладеним з ВАТ КБ «Надра», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Новий Кредитор набуває вимоги Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кредитор ВАТ КБ «Надра» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами, доповненнями, що невід`ємними частинами, в тому числі договором іпотеки №8/2007/840-К1433-Н/1 від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим номером № 5579.
Отже, Первинний кредитор - ПУБЛІЧНЕ АКЩІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» відступив права вимоги за кредитним договором №8/2007/840-K/1433-H від 16.10.2007 року на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами доповненнями що є невід`ємними частинами, в тому числі договором іпотеки №8/2007/840-К/1433-Н/1 від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л, за реєстровим номером №5579.
Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О 01.11.2024 року, зареєстровано в реєстрі за №2695, договір про задоволення Вимог іпотекодержателя, відповідно до якого право власності на земельну ділянки загальною площею 0.1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 1221411000:01:057:0015 що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо земельної ділянки загальною площею 0.1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02.01. для будівництва i обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності «ФК «Дніпрофінансгруп», накладено обтяження: 57384124, зареєстроване: 20.08.2014 року, на підставі: постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44362740, виданий 12.08.2014, видавник: ВДВС Дніпропетровського РУЮ заступник начальника відділу виконавець Кущенко Ю.В.
На виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса) (надалі — відділ) перебувало виконавче провадження №44362740 з примусового виконання виконавчого напису № 1025 виданого 12.03.2014 року, Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 690 879,98 грн.
Під час примусового виконання виконавчого провадження № 44362740 заступником начальника відділу 12.08.2014 року, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44362740, якою накладено арешт на земельну ділянку, 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»» 07.11.2024 року було направлено на адресу відділу, державної виконавчої служби у Дніпровському районі Слобожанського Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту з майна.
Відповіддю відділу від 27.11.2024 року, повідомлено що відсутні законні підстави щодо зняття арешту з майна боржника та припинення обтяження за постановою 44362740.
Вищезазначені обтяження порушують права TOВ «Дніпрофінансгруп» як власника земельної ділянки, що й стало підставою для звернення до суду.

27.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» змінила найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», також відбулась зміна місцезнаходження юридичної особи з 49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Автотранспортна, будинок 2, офіс 205 на 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 9.
У судовому засіданні представник позивача не з`явився. Надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримали.
Відповідач у судовому засіданні не з`явився. Клопотань не надавав. Про час та місце були належним чином повідомленні.
Представник третьої особи Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явились. Про час та місце були належним чином повідомленні. Надали заперечення на позовні вимоги. 
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.
Судом фактично встановлено, що згідно Договору №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою A.В. зареєстрованого в реєстрі за № 509, право вимоги за, кредитним договором №8/2007/840-K/1433-H від 16.10.2007 року, укладеним з ВАТ КБ «Надра», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Новий Кредитор набуває вимоги Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кредитор ВАТ КБ «Надра» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами, доповненнями, що невід`ємними частинами, в тому числі договором іпотеки №8/2007/840-К1433-Н/1 від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим номером № 5579.
Отже, Первинний кредитор - ПУБЛІЧНЕ АКЩІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» відступив права вимоги за кредитним договором №8/2007/840-K/1433-H від 16.10.2007 року на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами доповненнями що є невід`ємними частинами, в тому числі договором іпотеки №8/2007/840-К/1433-Н/1 від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л, за реєстровим номером №5579.
Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О 01.11.2024 року, зареєстровано в реєстрі за №2695, договір про задоволення Вимог іпотекодержателя, відповідно до якого право власності на земельну ділянки загальною площею 0.1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 1221411000:01:057:0015 що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо земельної ділянки загальною площею 0.1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02.01. для будівництва i обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності «ФК «Дніпрофінансгруп», накладено обтяження: 57384124, зареєстроване: 20.08.2014 року, на підставі: постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44362740, виданий 12.08.2014, видавник: ВДВС Дніпропетровського РУЮ заступник начальника відділу виконавець Кущенко Ю.В.
На виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса) (надалі — відділ) перебувало виконавче провадження №44362740 з примусового виконання виконавчого напису № 1025 виданого 12.03.2014 року, Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 690 879,98 грн.
Під час примусового виконання виконавчого провадження № 44362740 заступником начальника відділу 12.08.2014 року, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44362740, якою накладено арешт на земельну ділянку, 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»» 07.11.2024 року було направлено на адресу відділу, державної виконавчої служби у Дніпровському районі Слобожанського Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту з майна.
Відповіддю відділу від 27.11.2024 року, повідомлено що відсутні законні підстави щодо зняття арешту з майна боржника та припинення обтяження за постановою 44362740.
Вищезазначені обтяження порушують права TOВ «Дніпрофінансгруп» як власника земельної ділянки, що й стало підставою для звернення до суду.
27.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» змінила найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», також відбулась зміна місцезнаходження юридичної особи з 49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Автотранспортна, будинок 2, офіс 205 на 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 9.
Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 4l Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним i ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
01.11.2024 ТОВ «ФК «ДНПРОФІНАНСГРУП» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, набуло у власність земельну ділянку загальною площею 0.1000 га, цільове призначення земельної ділянки: 02.01: для будівництва i обслуговування житлового будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1221411000:01:057:0015, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3035957112214 номер об`єкта РПВН: 57384090, 57384090, договором про задоволення вимог іпотекодержателя посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. 01.11.2024 року, та зареєстрованого в реєстрі за №2695.
У статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» наведенні підстави для знаття арешту з майна державним виконавцем.
При цьому, згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
З наведеної норми вбачається, що у разі накладення арешту у виконавчому провадженні майно, яке належить іншій особі, а не боржникові, зняття арешту з майна здійснюється - виключно на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Статтями 546 та 575 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частинами 6 та 7 статті 3 зазначеного Закону:
у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотек. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; 
пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. 
Згідно із ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єкті права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості; власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно даних що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 44362740 з примусового виконання виконавчого напису № 1025 від 12.03.2014 року Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису на загальну суму в розмірі 690879,98 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра». 
12.08.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1025 від 12.03.2014 року Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису на загальну суму в розмірі 690879,98 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра». 
12.08.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 
24.09.2014 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (статті зазначено в редакції що діяла на момент вчинення виконавчої дії) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавче провадження знищено, за закінченням трирічного строку зберігання.
Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на момент вчинення виконавчої дії визначено наслідки завершення виконавчого провадження.
У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. 
Також, відповідно до статті 40. Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.
У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. 
Підстави за якими можливо скасувати арешт майна боржника визначено п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. 
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік випадків для винесення постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника. 
Так, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
З наданих Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) будь які кошти за виконавчим провадженням №44362740 (боргу за виконавчим провадженням, кошти виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій) на депозитний рахунок відділу не надходили, будь-які законні підстави для скасування арешту майна боржника відсутні.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. 
Відповідно до стаття 16 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов?язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці. зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява №38722/02). Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен
забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Чого при розгляді цієї цивільної справи здійснено не було.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, прослухавши ствердження сторін по справі, вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Отже, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 80, 81, 89, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , треті особи: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»», про звільнення майна з під арешту – залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя          Бойко О.М.