г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/4963/25
Номер провадження 2/213/152/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року 
місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді - Мазуренко В.В., 
за участі секретаря судового засідання – Шульги В.С., 
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», представник позивача – Дідух Євген Олександрович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача – Дідух Є.О. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому зазначає, що 15.11.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4142023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п.1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 15.11.2023 року по 09.11.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,4 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору про організацію переказу коштів між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». За інформацією в листі ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до зазначеного договору № 4142023 від 15.11.2023 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 10000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 . За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4142023 від 15.11.2023 року у період з 15.11.2023 року по 26.07.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 45137,75 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 26.07.2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.1.3. Договору факторингу № 26.07.2024 від до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 26.07.2024 року №26.07.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4142023 від 15.11.2023 року загальна сума заборгованості склала 55137,74 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 9999,99 грн., заборгованості за процентами – 45137,75 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 0 грн. Відповідно до умов строк дії п.1.3 Договору № 4142023 строк кредиту 360 днів: з 15.11.2023 року по 09.11.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024, строк дії Договору № 4142023 від 15.11.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 27.07.2024 року донараховано відсотки за (105 календарних днів). 10000 грн * 2 % = 199,9998 грн* 105 календарних дні = 20999,979 грн. відсотки нараховані ТОВ`УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ’.
Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 76137,72 грн, судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Також просять в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
У судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені. 
У позовній заяві зазначено, що позивач просить розгляд справи проводити без участі позивача, наполягає на позовних вимогах.
На адресу суду повернувся конверт на ім`я ОСОБА_2 з судовою повісткою, яка направлялась за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року здійснено перехід від розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторі (повідомленням) сторін.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного.
15.11.2023 року ОСОБА_1  звернувся до Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та уклав Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4142023.Згідно п.1.2 Договору сума кредиту 10000 грн.Згідно п.1.3 Договору, строк кредиту -360 днів, періодичність платежів – 30 днів. Згідно п.1.4.1 Договору, процентна ставка становить 2.00% та застосовується в межах всього строку кредиту. Згідно п.1.6 Договору, орієнтовна вартість кредиту -82000 грн. Згідно п.2.1 Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Договір підписаний електронним підписом 18597. Умови договору узгоджуються з Паспортом споживчого кредиту. 
Відповідно до Довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих 1004-2607 від 26.07.24, 15.11.2023 13:30:39 за договором №4142023 перераховані кошти у сумі 10000 грн. на картку НОМЕР_2 .
26.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 26/07/2024.
До Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року, позивачем додано Реєстр боржників із зазначенням даних щодо Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4142023, укладеному міжОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Тобто позивачем підтверджено набуття права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором.
За розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_1 за Договором становить 76137,72 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (сумою кредиту) – 9999,99 грн., заборгованість за прооцентами, нарахованими первісним кредитором -45137,75 грн., заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 20999,979 грн.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із неналежного виконання зобов`язань за договором кредиту.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч.2 ст.639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» дає визначення, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача.
Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Встановлено, що відповідачем порушувались умови договору, своєчасно кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
На підставі Договору факторингу №26/07/2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо строків погашення кредиту, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають у цій частині задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним.
Положеннями ст.59  Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах  Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10000,00 грн., які підтверджуються договором про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, заявкою №4142023 на виконання доручення, Детальним описом робіт, Актом №4142023 від 10.09.2025 року.
Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Щодо клопотання про нарахування та стягнення у порядку примусового виконання рішення 3% річних, інфляційних витрат. Суд враховує правові позиції, викладені у пунктах 134-135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22. Можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім іх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто , якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3% річних охоплюється приписами частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу.
З огляду на те, що вимоги про стягнення 3% річних позивачем не заявлено, судом не ухвалено рішення щодо цієї вимоги, стягнення інфляційних втрат до моменту виконання рішення не передбачена частинами десятої, одинадцятої ст.265 ЦПК України, тому суд вважає вимоги, викладені у пункті 4 позовної заяви безпідставними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 141 ч.1, 247 ч.2, 263- 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», представник позивача – Дідух Євген Олександрович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ЄДРПОУ:40966896, заборгованості за Кредитним договором № 4142023 від 15.11.2023 року у сумі 76137 (сімдесят шість тисяч сто тридцять сім) грн. 72 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (сумою кредиту) – 9999,99 грн., заборгованість за прооцентами, нарахованими первісним кредитором -45137,75 грн., заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 20999,979 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ЄДРПОУ:40966896, судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.00 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ЄДРПОУ:40966896, місцезнаходження: 03045, місто Київ, бул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2;
Представник позивача: Дідух Євген Олександрович, адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Дата складення повного тексту судового рішення – 03 березня 2026 року.

Суддя В.В. Мазуренко