Справа № 703/8493/25 
2/703/637/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Сміла 
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.
за участю 
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М. 
представника позивача – Кугота В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
встановив:
18.12.2025 орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Виконавчого комітету Смілянської міської ради звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на утримання останньої.
В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, а також малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якого, ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі.
Відповідачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом із сином ОСОБА_3 
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю обов`язків щодо їх виховання та утримання.
Зазначено, що відповідачка не підтримує стосунків із дочкою ОСОБА_4 , остання близько року не проживає із матір`ю, а тимчасово влаштована на виховання спочатку в сім`ю патронатного вихователя, надалі – до знайомих. ОСОБА_3 майже не відвідує шкільні заняття, не привчений до дотримання правил особистої гігієни та не опановує навчання на рівні із однолітками, а мати не підтримує контакту із навчальним закладом.
Позовна заява містить відомості про те, що ОСОБА_1 веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює належних умов для виховання та утримання дітей, не забезпечує їм належний догляд.
20.11.2025 викликалася на засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Смілянської міської ради, де мало розглядатися питання про доцільність позбавлення її батьківських прав, однак не засідання не прибула.
ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківський обов`язків, позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідачка неодноразово попереджалась про можливість позбавлення батьківських прав відносно решти дітей, проте свою поведінку та ставлення до дітей не змінила.
Враховуючи викладене, виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на утримання останньої.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 22.12.2025 відкрите провадження в справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлений строк на подання учасниками справи письмових заяв по суті справи, призначене підготовче судове засідання, що в подальшому відкладене через неявку відповідача.
Ухвалою суду від 16.02.2026 підготовче провадження в справі закрите, справу призначено до судового розгляду на 06.03.2026, що через неявку відповідачки та третьої особи відкладений.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомляла, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик на адресу зареєстрованого місця проживання, що повернуті без вручення через відсутність адресата за вказаною адресою.
Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Клопотання про відкладення судового засідання або ж проведення судового розгляду без її участі, відповідачем не подано. 
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Третя особа, ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, однак на адресу суду надано довідку встановленої форми про його перебування на військовій службі. З письмовими заявами по суті справи не звертався.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до постанови КЦС ВС від 24.10.2024 в справі №752/8103/13-ц, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі №520/5386/15-ц).
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 16.10.2025, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .
Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 08.09.2014 в справі №703/4368/14-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розірваний.
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.12.2025 №00055240016, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
01.07.2022 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 від 01.07.2022.
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 29.11.2024 в справі №703/5524/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.
Постановою Смілянського міськрайонного суду від 10.04.2025 в справі №703/1357/25, провадження 3/703/791/25, що набрала законної сили 22.04.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме в ухиленні від виконання батьківських обов`язків щодо догляду та виховання малолітньої дочки ОСОБА_4 , із накладенням стягнення у виді штрафу.
Постановою Смілянського міськрайонного суду від 03.06.2025 в справі №703/2982/25, провадження 3/703/1464/25, що набрала законної сили 17.06.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме в ухиленні від виконання батьківських обов`язків щодо догляду та виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , із накладенням стягнення у виді штрафу.
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №212 від 08.04.2025, малолітню ОСОБА_4 влаштовано на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 , 1967 року народження, з 02.04.2025 терміном на 3 місяці, надалі на підставі рішення від 22.04.2025 №232 виведено в сім`ю знайомого ОСОБА_11 , 1959 року народження.
Рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради №577 від 02.12.2025 затверджений висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки це відповідає інтересам дітей та є доцільним.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що є вчителем початкових класів, де на навчанні перебуває ОСОБА_3 . Знайома із його матір`ю, ОСОБА_1 , однак остання не приймає участі в шкільному житті, не відвідує збори, вимушена спілкуватися із нею лише в месенджерах, інші засоби зв`язку та ігнорує. ОСОБА_3 рідко відвідує шкоду, має багато пропущених занять, наприклад, протягом 2026 року був у школі лише протягом 7 навчальних днів у березні. Відсутність на заняттях мати пояснює поганим станом здоров`я дитини, однак документів, які б підтвердили такі обставини, жодного разу не надавала. Створена в школі комісія 09.10.2025 здійснювала відвідування місця проживання ОСОБА_3 , де останній проживає із матір`ю. Встановлено, що житлово-побутові умови в цілому прийнятні, однак дитина не залучена до навчального процесу, не виконує домашніх завдань, мати в цьому не допомагає. ОСОБА_1 , не задоволена проведеною перевіркою, через незначний проміжок часу звернулася до адміністрації навчального закладу із заявою про відрахування сина, під приводом переїзду на постійне проживання на територію іншої області, однак цього не зробила. Через вказані дії дитина понад півроку не відвідувала навчального закладу. Артема бачила кілька днів тому в місті, його матір не бачила тривалий час.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно зі ст. 141, ч. 2, 3 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.
Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
До таких підстав закон відносить, поміж іншого, і ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітнього.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п. 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у їх вихованні.
В судовому засіданні встановлено, відповідач обов`язків по вихованню обох дітей не виконує, життям та здоров`ям доньки ОСОБА_4 взагалі не цікавиться, що вбачається із письмового повідомлення особи, на вихованні та утриманні якої дитина перебуває, ОСОБА_11 . Відповідачка веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності саме за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується вказаними вище судовими рішеннями. З матеріалів справи вбачається, що дочка відповідачки, ОСОБА_4 понад один рік не проживає разом із матір`ю, при цьому відомості про те, що остання вживала будь-яких заходів для повернення дитини або хоча б проявляла зацікавленість щодо неї – відсутні. Письмовими характеристиками, що видані в ЗОШ І-ІІІ ст. №11 підтверджується, що мати не бере належної участі у догляді та вихованні сина, ОСОБА_3 , оскільки останній переважно не відвідує навчальний заклад, через неправомірні дії матері під приводом переїзду сім`ї для проживання на території іншої області, тривалий час взагалі був виключений із навчального процесу. Вказана обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 та письмовою заявою ОСОБА_1 від 18.12.2024. Син має неохайний та недоглянутий вигляд, не привчений до належного дотримання особистої гігієни, схильний до бродяжництва. З огляду на ту обставину, що батько ОСОБА_4 помер, а батько ОСОБА_3 перебуває на військовій службі, єдиною особою, на яку може бути покладено виконання батьківських обов`язків щодо дітей, є саме мати, відповідачка в справі.
Отже, враховуючи вказаний висновок органу опіки та піклування щодо ОСОБА_1 яка, незважаючи на попередження органу опіки та піклування про можливість позбавлення батьківських прав, проявила байдужість до виховання та догляду дітей, не усвідомила та не змінила свого ставлення до їх виховання, проявила байдужість до розгляду відповідних питань як органом опіки та піклування, так і судом, суд приходить до висновку, що позовна заява про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставин.
Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до вимог ст. 182 цього Кодексу при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями частини 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Вказана стаття не містить будь-яких умов, за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням наведеного та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків, доведений вищевказаними доказами.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,
ухвалив :
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо малолітніх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, починаючи з 18.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконавчий комітет Смілянської міської ради (як орган опіки та піклування, в особі служби у справах дітей), адреса м. Сміла Черкаського району Черкаської області, вул. Незалежності, 37, код ЄДРПОУ 34275340.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 08.04.2026. 

Суддя:         І.В.Овсієнко