ЄУН: 336/2894/25
Провадження №: 2-о/336/15/2026 

Рішення
Іменем України

25 лютого 2026 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,присяжних Куценко А.І.,Лавриненко О.А.,за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересовані особи ОСОБА_2 ,Оріхівська міська рада,про оголошення особи померлою,-

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.
В заяві зазначає,що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно,квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 частці кожному.
Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.08.2006 р.,об`єкту нерухомого майна присвоєно номер:15735058,видано витяг за номером 11547143.
Всі співвласники від дати набуття у власність квартири проживали і зареєстровані у ній по теперішній час.
З початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, з березня 2022 р.м.Оріхів перебуває у зоні бойових дій під постійними обстрілами артилерії та авіації збройних сил противника,у серпні та вересні 2023 р.квартира отримала пошкодження внаслідок обстрілів,а 03.01.2024 р.була повністю знищена прямим влучанням КАБ-500.
Відповідно до Закону України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі - Закон № 2923-ІХ) власники житлових будинків мають право на компенсації за пошкоджені або знищені об`єкти нерухомого майна. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна визначено «Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №600 від 30 травня 2023 року, згідно якого однією з умов нарахування та виплата компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна є наявність даних щодо внесення відомостей про нерухоме майно до Державного реєстру речових прав.
15 липня 2024 року на підставі поданих до реєстраційного органу заяв, відомості про право часткової власності на квартиру ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (по 1/3 частині за кожним) були перенесені до Державного реєстру речових прав з оформленням витягів індексні номери 387326115 та 387325959 від 18 липня 2024 року.
Відомості щодо прав ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 до Державною реєстру речових прав не внесені через відсутність від нього відповідної заяви.
Відповідно до ст. 4 Закону № 2923-ІХ «... у разі якщо знищений об`єкт нерухомого майна перебуває у спільній власності, заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана кожним співвласником окремо або одним із співвласників такого об`єкта на підставі нотаріально завіреної згоди інших співвласників на звернення до органів влади для встановлення факту пошкоджень та отримання компенсації за зруйноване майно».
Оформити відповідну заяву від імені ОСОБА_3 заявником та іншим співвласником не можливо, оскільки ОСОБА_3 за зареєстрованим місце постійного проживання не перебуває з 2015-го року, а інформації про його місцезнаходження співвласники знищеного майна не мають.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином заявниці, зареєстрований разом з нею у вищезазначеній квартирі та є співвласником 1/3 частки цієї квартири.
06 липня 2015 року ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, 31 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 12015080310000832 від 08.07.2015 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
На підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.09.2015 підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук.
В провадженні відділення поліції № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області (м. Оріхів) перебувала оперативно-розшукова справа «Розшук» ОРС № 50681627 від 08.10.2015 року, заведена відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.09.2015 року по кримінальному провадженню № 323/2414/15-к. пр. № 1 -кп/323/199/15 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, означена розшукова справа була знищена.
На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2022 року у справі №323/2414/15-к (провадження №1-в/336/245/2022) видано копію ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.09.2015 року по кримінальному провадженню №323/2414/15-к, пр. №1-кп/323/10/22 про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засвідчену в установленому порядку.
07 листопада 2022 року СКП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» № 51042205 відносно особи, яка переховується від органів суду, а саме відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яка по теперішній час перебуває в провадженні СКП Пологівського РВП і за даними якої місце перебування розшукуваного невідоме, що підтверджується довідкою органу поліції за №6898/70/01-2025 від 26 березня 2025 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2024 року у справі №323/2414/15-к (провадження № 1-кп/З36/319/2024) надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з терміном дії до 09 квітня 2025 року включно. На виконання ухвали суду працівники поліції періодично відвідують заявницю за місцем тимчасового проживання та реєстрації як ВПО у м. Запоріжжі, однак місце перебування ОСОБА_4 не встановлено.
Як зазначає заявниця, ОСОБА_3 вона востаннє бачила в середині вересня 2015 року,він повідомив про намір поїхати на заробітки,не уточнюючи,куди саме, на протязі останніх дев`яти років заявниця зв`язків з ним не підтримує і відомостей про нього не має.
Зазначені обставини позбавляють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливості скористатися своїм правом на оформлення компенсації за знищене житло, гарантовану Законом України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України».
Реалізація цього права можлива за умови оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим у судовому порядку.
За правилами статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Посилаючись на викладені обставини,заявник просить суд оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Оріхів Оріхівського району Запорізької області, постійне місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (дев`яносто шість).
Ухвалою суду від 12.05.2025 р.за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.
Від заінтересованих осіб заяв процесуального місту з викладенням пояснень(заперечень)щодо заявлених вимог не надходило.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги про оголошення померлим її сина ОСОБА_3 ,1974 р.н. Наголосила на тому,що ОСОБА_5 ,який є співвласником житла за вказаною вище адресою,був зареєстрований та мешкав з нею у згадуваному житлі,власної сім`ї не мав,офіційно не працював,притягувався до кримінальної відповідальності,соціальних та родинних зв`язків,окрім як із нею,не підтримував. У вересні 2015 р. ОСОБА_5 повідомив,що їде на заробітки,куди,не уточнював,після цього двічі телефонував,а надалі зв`язок з ним був втрачений. Працівниками поліції здійснюється його розшук з 2015 р.,який поновили у 2022 р.,однак місце перебування ОСОБА_6 ними також не встановлено.З вересня 2015 р.заявник не має відомостей про місце перебування сина, переконана,що він помер,оскільки в іншому разі він обов`язково дав би про себе знати.
Представник заявника адвокат Скляров О.Е.в судовому засіданні підтримав вимоги довірителя та зауважив,що оголошення ОСОБА_3 померлим в порядку ст.46 ЦК України має юридичне значення для заявника з метою оформлення спадщини та подальшим отриманням компенсації за знищене майно,співвласником якого є ОСОБА_3 .
В судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_2 ,представник Оріхівської міської ради не з`явились з невідомих причин,заяв про його відкладення не подавали.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 ,солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі по мобілізації з 21.01.2025 р.по теперішній час.
Судом вживалися заходи повідомлення заінтересованих осіб про дату,час та місце розгляду справи у визначений процесуальним законом спосіб,шляхом направлення судових повісток на відому адресу проживання(перебування),які повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата.
Враховуючи приписи ст.128-130 ЦПК України,судом вичерпані процесуальні засоби повідомлення учасників справи,яка відповідно до ст.233 ч.1 ЦПК України розглянута без їх участі.
Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 
На підставі рішення виконавчого комітету Оріхівської міської ради № 1081 від 20.07.2006 р.про приватизацію квартири,було видано свідоцтво про право власності від 15.08.2006 р.на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ,співвласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 1/3 частині кожен,право власності було зареєстровано КП «Імпульс» Пологівської районної ради 15.08.2006 р.,номер витягу:11547143(а.с.8-10).
Згідно довідки № 13-13-04,за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 –з 29.10.1986 р.по теперішній час, ОСОБА_3 -з 31.03.2015 р.по теперішній час, ОСОБА_2 -з 27.02.1999 р.по теперішній час,про що видана довідка відділом ЦНАП м.Оріхів(а.с.18).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру майна,пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій,терористичних актів,диверсій,спричинених військовою агресією російської федерації від 01.09.2023 р.,наданого виконавчим комітетом Оріхівської міської ради,об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за номером:15735058 як пошкоджений внаслідок пожежі ,ймовірна причина возгорання-потрапляння боєприпасів та їх уламків (обстріл під час ведення бойових дій),знищено речі та меблі в квартирах житлового будинку на площі 1000кв.м.(а.с.13-15).
Відповідно до Закону України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі - Закон № 2923-ІХ) власники житлових будинків мають право на компенсації за пошкоджені або знищені об`єкти нерухомого майна. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна визначено «Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №600 від 30 травня 2023 року, згідно якого однією з умов нарахування та виплата компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна є наявність даних щодо внесення відомостей про нерухоме майно до Державного реєстру речових прав.
15 липня 2024 року на підставі поданих до реєстраційного органу заяв відомості про право часткової власності на квартиру ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були перенесені до Державного реєстру речових прав з оформленням витягів індексні номери 387326115 та 387325959 від 18 липня 2024 року(а.с.12).
Відомості щодо прав ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 до Державною реєстру речових прав не внесені через відсутність від нього відповідної заяви.
Відповідно до ст. 4 Закону № 2923-ІХ «... у разі якщо знищений об`єкт нерухомого майна перебуває у спільній власності, заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана кожним співвласником окремо або одним із співвласників такого об`єкта на підставі нотаріально завіреної згоди інших співвласників на звернення до органів влади для встановлення факту пошкоджень та отримання компенсації за зруйноване майно».
Відтак,відсутність заяви ОСОБА_3 про внесення до Державного реєстру речових прав відомостей про право власності на вказане вище нерухоме майно, а також відсутність його заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна або нотаріально завіреної згоди про надання такої компенсації унеможливлює для інших співвласників знищеного нерухомого майна реалізацію права на отримання компенсації.
Заявник та її представник наголосили на тому,що отримання такої заяви від ОСОБА_3 неможливо через відсутність відомостей про його місце перебування протягом більше 9 років,а метою звернення до суду є оголошення його померлим для оформлення спадщини на 1/3 частину вказаної вище квартири та компенсації за її знищення.
При вирішенні заяви суд керується наступним.
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до ч.1,3 ст.46 ЦК України,фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Звернувшись із заявою про визнання ОСОБА_3 померлим, заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на оформлення спадщини та отримання виплат, передбачених законодавством як компенсацію за пошкодження та знищення об`єкту нерухомого майна внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської рфФедерації проти України.
Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині першій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При розгляді справи суд встановив,що ОСОБА_3 ,1974 р.н.,який є сином заявниці ОСОБА_1 (а.с.16) відсутній за місцем постійного проживання з вересня 2015 р.,як про це повідомила в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 .
З 08.10.2015 р. ОСОБА_3 перебуває у розшуку як особа,що переховується від органу досудового розслідування, оперативно-розшукова справа відновлена 07.11.2022 р.,проведеними заходами встановити місце перебування останнього не вдалося,будь-яка інформація про це відсутня,про що йдеться у відповіді Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ,яка надійшла до суду 12.02.2026 р.
За інформацією про осіб,які перетнули державний кордон України,в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території ,яка надана Державною прикордонною службою України ,за період 08.11.2017 р.по 26.01.2026 р.,відомостей щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не виявлено.
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням положень статті 46 ЦК України, дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_3 померлим.
Суд виходить з того, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років,у даній конкретній справі відсутні відомості про місце перебування ОСОБА_3 з вересня 2015 р.,тобто протягом більше 10 років,що підтверджуються належними та допустимими доказами,які на час розгляду справи нічим об`єктивно не спростовані.
При розгляді справи суд з`ясовував,чи може бути відсутність ОСОБА_3 умисною,тобто чи не переховується він від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності,проте за результатами його розшуку ,який здійснюється більше 10 років, жодних відомостей про місце перебування особи не отримано,тому припустити смерть ОСОБА_3 можливо з високим рівнем вирогідності.
Судом не встановлено суперечності у досліджених доказах на підтвердження обставин,що є предметом доказування у справі,водночас,не встановлено безумовних доказів протилежного.
Враховуючи,що оголошення ОСОБА_3 померлим є необхідною та обов`язковою умовою для реалізації ОСОБА_1 спадкових та інших похідних прав після смерті сина ,суд дійшов висновку про задоволення заяви.
Оскільки день вирогідної смерті особи точно встановити неможливо,суд дійшов висновку про оголошення ОСОБА_3 померлим з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст. 293-294, 305-308 Цивільного процесуального кодексу України,ст.46,47 ЦК України,суд –

ухвалив:

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Оріхів Оріхівського району Запорізької області, постійне місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (дев`яносто шість) з дня набрання рішенням у справі законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 25.02.2025 р.

Суддя         Ю.А.Галущенко
Присяжні А.І.Куценко
О.А.Лавриненко