Справа № 541/2921/25
Провадження № 2/610/356/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

07.04.2026 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого – судді Феленка Ю.А.,
за участю: секретаря судового засідання Петрової І.В.,
представника позивача – адвоката Поліщук О.Г. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа – Служба у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

27.08.2025 на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.08.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , у якій позивач просила:
- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1822;
- визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо з квітня 2022 року, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Позовну вимогу про визначення місця проживання дітей позивач мотивує тим, що від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У квітні 2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України позивач разом з дітьми виїхала зі свого постійного зареєстрованого місця проживання в с. Протопопівка Ізюмського району Харківської області та зареєструвала своє та місце проживання дітей як внутрішньо переміщених осіб в с. Новооріхівка Миргородського району Полтавської області. Відповідач на нове місце проживання позивача з дітьми переїжджати відмовився і з того часу практично дружину та дітей не відвідує, матеріальної допомоги не надає, життям та інтересами дітей не цікавиться. Сторони іноді спілкуються в телефонному режимі. Діти постійно проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. При цьому відповідач ніколи не заперечував щодо проживання дітей разом з позивачем. Спору з цього приводу у сторін немає. Водночас, позивач вважає, що проживання дітей разом з нею забезпечить їм належне виховання, утримання та безпеку. Наведене стало підставою для звернення з цим позовом до суду (а.с. 1-5).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за її відсутності. 
Представник позивача – адвокат Поліщук О.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи позовної заяви. Також зазначила, що відповідач не проживає з позивачем та дітьми з 2023 року. Діти постійно проживають з матір`ю ОСОБА_1 , перебувають на її утриманні, відвідують навчальні заклади, забезпечені належними умовами для проживання. Відповідач жодних дій щодо фактичного оспорювання місця проживання дітей разом з матір`ю не вчиняв, до відповідних служб у справах дітей не звертався. У телефонному режимі мати відповідача повідомила представнику позивача, що відповідач висловлював своє бажання щодо проживання дітей разом з ним. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило (а.с. 130, 132, 136-137).
Представник 3-ї особи – Служби у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином (а.с. 131 зворот). 01.04.2026 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подала пояснення у справі та висновок органу опіки та піклування Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області "Про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 " (а.с. 138-145). 

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 28.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей було залишено без руху (а.с. 30-31). У встановлений судом строк представник позивача усунула недоліки позовної заяви (а.с. 35-41).
18.09.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження у справі, постановлено проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.10.2025 (а.с. 42).
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.01.2026 (а.с. 76).
Ухвалою від 13.01.2026 задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі в якості 3-ї особи Службу у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 88).
07.04.2026 суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи та відсутність у позивача та її представника заперечень проти заочного розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1822 (а.с. 8).
Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12-13).
Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за тією ж адресою (а.с. 21). 
З довідок від 29.04.2022 № 1628-7001082588, № 1628-7001059413, № 1628-700062937 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-15).
Відповідач на обліку як внутрішньо переміщена особа в ЄІБД ВПО по Миргородській МТГ станом на 30.07.2025 не зареєстрований (а.с. 23).
Згідно з довідкою від 21.07.2025 № 01-37/169 ОСОБА_1 працює учителем фізичної культури опорного закладу "Новооріхівський ліцей ім. О.Г. Лелеченка Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області" з 03.09.2024 (а.с. 16-17).
Діти сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчаються в опорному закладі "Новооріхівський ліцей ім. О.Г. Лелеченка Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області" у 6-му та 4-му класах відповідно. Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує Новооріхівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Вогник" на очній формі навчання (а.с. 17 зворот).
За заявою позивача опорним закладом "Новооріхівський ліцей ім. О.Г. Лелеченка Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області" було видано довідки із зазначенням відповідної характеризуючої інформації щодо малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме – їхньої поведінки, успіхів, досягнень у навчанні та спілкуванні у колективі тощо (а.с. 107-108, 110-111).
Директором Новооріхівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Вогник" надано характеристику на вихованця ОСОБА_5 (а.с. 109).
У наведених вище довідках та характеристики зазначено, що вихованням дітей займається самостійно їхня мати – ОСОБА_1 . Батько дітей з сім`єю не проживає, до навчального закладу не з`являвся, навчанням дітей не цікавиться, з класним керівником не комунікував, батьківські збори не відвідував.
З характеристики, наданої 06.02.2026 (вих. № 01-37/29) опорним закладом "Новооріхівський ліцей ім. О.Г. Лелеченка Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області", встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді вчителя фізичної культури вказаного опорного закладу з 03.09.2024. За період роботи у закладі зарекомендувала себе як відповідальний, добросовісний педагог, фахівець у своїй галузі, спокійна врівноважена, доброзичлива, володіє педагогічним тактом, шкідливих звичок не має, користується повагою та авторитетом. Разом з цим, ОСОБА_1 самостійно виховує трьох малолітніх дітей, забезпечує їх всім необхідним для навчання та розвитку (а.с. 112).
Позивачем також надано копії довідки № 16 від 06.02.2026 та виписки з амбулаторної картки, виданих КНП "Миргородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Миргородської міської ради Полтавської області, з яких убачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря, здорова, є законним представником малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 113, 114).
Крім того, матеріали справи містять індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), з яких встановлено, що сума отриманого ОСОБА_1 доходу, зокрема у 2022 році становила 217 737,53 грн, у 2023 році – 138 217,24 грн, у 2024 році – 114 685,55 грн, у 2025 році – 151 013,18 грн (а.с. 117-118).
Службою у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області за заявою ОСОБА_1 було проведено обстеження умов його проживання, про що 29.01.2026 складено відповідний акт. За результатами обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови для проживання та навчання малолітніх дітей наразі відсутні (а.с. 104-105).
На підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 13.01.2026 Службою у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 03.02.2026 було складено акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами обстеження встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані як внутрішньо переміщені особи та фактично проживають: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стосунки в сім`ї доброзичливі, скарг на родину до ОМС не надходило. Діти хочуть спілкуватися з батьком, але проживати виявили бажання з матір`ю в с. Новооріхівка, де мають багато друзів. Житлово-побутові умови проживання дітей відповідають нормам (а.с. 121).
Рішенням виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 10.03.2026 № 30 затверджено висновок органу опіки та піклування Ромоданівської селищної ради "Про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 " (а.с. 141). 
З вказаного висновку встановлено, що до органу опіки та піклування звернулася ОСОБА_1 із заявою про визнання місця проживання дітей з нею та подала відповідний пакет документів до своєї заяви. ОСОБА_1 із заявою про визначення місця проживання дітей з ним не подавав. 
Питання визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_8 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Ромоданівської селищної ради 10.03.2026. На засідання Комісії 09.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився, жодних заяв та документів не надав, на он-лайн зв`язок не вийшов, в процесі підготовки до засідання Комісії усно висловив бажання щодо визначення місця проживання дітей з ним. 
Комісією було встановлено, що діти проживають разом з матір`ю в будинку, який на праві власності належить їхній бабі – ОСОБА_7 , яка також бере активну участь у вихованні дітей. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови. Діти мають окремі спальні місця, їхні робочі місця обладнані з урахуванням можливого переходу на дистанційне навчання. Наявні шафи для одягу дітей, ноутбук, шкільне приладдя, одяг, взуття в достатній кількості. Умови проживання сім`ї задовільні. На час обстеження в будинку було чисто, прибрано, діти забезпечені здоровим харчуванням. Прибудинкова територія та присадибна ділянка у належному стані. Небезпеки на території домогосподарства для дітей не виявлено. Було проведено бесіду з дітьми та встановлено, що вони бажають спілкуватися з батьком, але проживати хочуть з матір`ю, навчатися очно, відвідувати гуртки та спортивні секції. Відтак з урахуванням прав і інтересів дітей, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, зважаючи на безпекову ситуацію під час воєнного стану, орган опіки та піклування Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області вирішив визначити місце проживання дітей разом з матір`ю (а.с. 142-145).

Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України "Про охорону дитинства" від 21 червня 2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Частиною 8 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 152 СК України передбачено забезпечення права дитини на належне батьківське виховання.
Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини – дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", далі - Закон).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ст. 12 Закону).
Частинами 4, 6 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Мотиви суду.

Як було встановлено судом, за час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалося. Фактично шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей разом з нею суд зазначає таке.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Суд – це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини зазначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей разом з нею ґрунтуються на тому, що діти з 2022 року проживають з нею, перебувають на її утриманні, вона самостійно займається їхнім вихованням та забезпечує їхній розвиток. Відповідач проживає окремо з квітня 2022 року на небезпечній на теперішній час території України, його житлово-побутові умови не придатні для проживання малолітніх дітей. Тому позивач вважає, що з метою забезпечення найкращих інтересів дітей, буде доцільним визначити їхнє місце проживання разом з нею. З відповідною заявою вона звернулася до Служби у справах дітей за місцем реєстрації її та дітей як внутрішньо переміщених осіб, що є водночас їх фактичним місцем проживання. 
Натомість відповідач фактично відкритої незгоди щодо проживання дітей з позивачем не висловлював, активних дій не вчиняв, до відповідних органів опіки та піклування із заявами про визначення місця проживання дітей з ним не звертався.
Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Як було встановлено в судовому засіданні, протягом майже 4-х років до звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом малолітні діти проживали разом з нею. Відповідач будь-яких дій, спрямованих на зміну їх місця проживання не вчиняв. Службами у справах дітей з пояснень ОСОБА_1 та самих дітей було встановлено, що, незважаючи на значну відстань їхнього проживання вони продовжують спілкуватися, підтримують досить теплі стосунки. 
Тобто спір щодо місця проживання дитини був ініційований матір`ю, з якою діти і так фактично проживають і продовжують проживати. Батько дітей не вимагав та не вимагає зміни їхнього місця проживання, відповідні заяви до служби у справах дітей не подавав, у встановленому законом порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дітей разом з собою не звертався, будь-яких належних доказів, які б свідчили про його бажання і волю щодо визначення місця проживання дітей із батьком суду не надано. Повідомлення відповідача у телефонному режимі про його бажання, щоб діти проживали разом з ним, за відсутності вчинення будь-яких активних дій, саме по собі не може свідчити про наявність спору між сторонами про визначення місця проживання дітей.
Службою у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області надано висновок "Про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ", згідно з яким вирішено доцільним визначити місце проживання дітей з матір`ю – ОСОБА_1 .
Вказаний висновок обґрунтовано здебільшого тим, що малолітні діти постійно проживають разом із матір`ю, яка самостійно займається їхнім вихованням та утриманням, працює, має стабільний дохід та можливість створити всі умови для фізичного, духовного та розумового розвитку дітей. Батько дітей усно висловив бажання, щоб діти проживали з ним. При цьому письмових заяв про визначення місця проживання дітей з ним не подавав, будь-яких дій щодо зміни місця проживання дітей не вчиняв.
Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.
Суд дослідивши та оцінивши висновок органу опіки та піклування, дійшов висновку про недостатність вказаного висновку як доказу у справі, оскільки він складений на підставі лише пояснень обох батьків, згідно з яким підтверджено належні умови проживання дітей з матір`ю. Крім того, у ньому не наведено підстав та аргументів, які саме інтереси малолітніх дітей враховано, та чим обумовлено необхідність визначення їхнього місця проживання з одним з батьків.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що висновок органу опіки та піклування викликає обґрунтовані сумніви у його правильності та об`єктивності, а тому не погоджується з ним.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довела, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, які фактично проживали і проживають разом із нею, її права порушені, не визнані або оспорюються відповідачем. Отже спір між батьками щодо місця проживання дітей фактично відсутній.
Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24), 10 грудня 2024 року у справі № 299/8679/23 (провадження № 61-14033св24).
З огляду на викладене, враховуючи, що права позивача порушені не були, а також те, що спір між сторонами про визначення місця дітей фактично відсутній, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з нею.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн – за позовну вимогу про розірвання шлюбу та 2 906,86 грн – за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей (а.с. 6, 40).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову в частині розірвання шлюбу, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 968,96 грн.
Оскільки у задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дітей суд відмовляє, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову за вказану позовну вимогу, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача. 

Враховуючи викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, статтями 5, 7, 8, 19, 150, 152, 161 СК України, статтями 1, 8, 11, 12 ЗУ "Про охорону дитинства", статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа – Служба у справах дітей Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей – задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 17 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1822.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн гривень 96 копійок витрат зі сплати судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 17 квітня 2026 року.

Суддя	Ю.А. Феленко