ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року   Справа № 902/762/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Маціщук А.В. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача - Ларичев В.В.
від відповідача 1 - Чорний С.О.
від відповідача 2 - не з`явився
від відповідача 3 - не з`явився
від третьої особи - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 (повний текс складено 23 грудня 2025 року, суддя Шамшуріна М.В.) 
за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" (відповідач 1)
до ОСОБА_2 (відповідач 2) 
та до в.о. директора - заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_3 (відповідач 3)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 
про визнання незаконними дій, скасування наказів

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай", до ОСОБА_2 та до в.о. директора - заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_3 про:
- визнання незаконними дій ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у частині прийняття наказу №45 від 12 липня 2022 року про припинення повноважень директора у зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України;
- скасування наказу №45 директора ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про припинення повноважень директора у зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України;
- скасування наказу про покладення на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 тимчасового виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай";
- визнання незаконними дії ОСОБА_3 в частині виконання ним обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай".
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" до ОСОБА_2 до в.о. директора - заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, скасування наказів.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з того, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання незаконними дій щодо видання наказу про звільнення директора та скасування відповідних наказів не є належним і ефективним способом захисту його корпоративних прав як учасника товариства, оскільки такі вимоги самі по собі не забезпечують відновлення права на управління товариством та обрання виконавчого органу у встановленому законом і статутом порядку, а відтак не призводять до реального поновлення порушеного права позивача.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, замість розгляду заявлених позовних вимог щодо законності дій виконавчого органу та виданих ним наказів, безпідставно визнав обраний спосіб захисту неефективним і фактично підмінив предмет спору, запропонувавши інший спосіб захисту - звернення з вимогою про зобов`язання скликати загальні збори, тоді як позивач не оспорював своє право на участь у зборах, а вимагав оцінки незаконності наказів та дій осіб, які виконують повноваження без належного рішення загальних зборів.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції проігнорував першопричину спору, а саме порушення процедури скликання та проведення загальних зборів 12 липня 2022 року, зокрема неналежне повідомлення учасника з часткою 50% про їх проведення, що унеможливило прийняття рішення про звільнення директора та призначення нового, внаслідок чого позивача фактично усунуто від участі в управлінні товариством.
Також апелянт зазначає, що звільнення директора як найманого працівника можливе лише за наявності двох умов, а саме рішення загальних зборів та законної підстави для припинення трудового договору, тоді як директор не вжив усіх передбачених законом заходів щодо належного скликання зборів і повідомлення учасників, а отже видання наказу про звільнення без рішення зборів не може вважатися правомірним способом припинення повноважень.
Окремо апелянт наголошує, що внаслідок видання спірних наказів фактичний контроль над товариством перейшов до іншого учасника, а повноваження директора неодноразово передавалися різним особам без рішення загальних зборів і без внесення змін до ЄДР, що, на його переконання, свідчить про незаконність таких дій та порушення його корпоративних прав.
Апелянт також звертає увагу на управлінський колапс у товаристві, підтверджений, зокрема, листом від 10 січня 2025 року про виконання обов`язків директора іншою особою без належного документального підтвердження повноважень, що, на його думку, свідчить про легалізацію фактичного "рейдерського" управління та ігнорування судом першої інстанції реального змісту спірних правовідносин.
Скаржник вважає, що поновлення його порушених прав можливе лише шляхом скасування незаконних наказів про припинення повноважень директора та тимчасове покладення обов`язків на іншу особу, оскільки без усунення цих актів вирішення питання про обрання виконавчого органу у порядку, передбаченому статутом та законом, є фактично неможливим.
Крім того, позивач стверджує, що суд першої інстанції фактично не розглянув предмет спору по суті, не надавши жодної правової оцінки законності наказу №45 від 12 липня 2022 року та подальших дій осіб, які здійснювали повноваження виконавчого органу без рішення загальних зборів, обмежившись висновком про неефективність способу захисту, що, на його переконання, свідчить про неповне з`ясування обставин справи та вихід суду за межі позовних вимог.
Апелянт також наголошує, що після видання спірного наказу повноваження директора неодноразово передавалися різним особам без рішень загальних зборів та без внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру, а тому будь-які дії таких осіб щодо встановлення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків товариства є незаконними. Положення статуту про тимчасове виконання обов`язків директора у разі його хвороби чи іншої об`єктивної неможливості виконання функцій не можуть тлумачитися як підстава для передачі повноважень після звільнення, а отже суд, погодившись із такою практикою, фактично легалізував механізм безстрокового управління товариством особами, не обраними в установленому порядку. На думку апелянта, це призвело до фактичної концентрації управління в руках одного учасника та створення ситуації, за якої прийняття рішень без участі іншого співвласника стало можливим без скликання загальних зборів, що грубо порушує принцип корпоративного балансу та рівності учасників.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 січня 2026 року у справі №902/762/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "04" березня 2026 р. об 10:20год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.
06 лютого 2026 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника ОСОБА_1 - адвоката Ларичева Валерія Вікторовича надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №902/762/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 лютого 2026 року у справі №902/762/25 задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ларичева Валерія Вікторовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
10 лютого 2026 року від ТОВ "Санаторій "Березовий гай" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.
Відповідач зазначає, що наказ №45 від 12 липня 2022 року про звільнення директора та подальше покладення обов`язків на заступника директора не порушують корпоративних прав позивача як учасника товариства, оскільки виконавчий орган діє від імені товариства, а не його учасників, а можливі порушення порядку звільнення директора можуть стосуватися прав самого товариства, але не прав окремого учасника.
Відповідач вказує, що у разі якщо вимога учасника про скликання загальних зборів не була задоволена, позивач мав право самостійно скликати загальні збори відповідно до статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", однак доказів вжиття таких заходів суду не надано, що спростовує твердження про неможливість реалізації корпоративних прав.
Також у відзиві зазначено, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення заявлених вимог не призведе до поновлення його корпоративних прав і не усуне необхідності вирішення питання щодо виконавчого органу в порядку, передбаченому статутом та законом, а суд не вправі втручатися у господарсько-управлінську діяльність товариства та перебирати на себе повноваження загальних зборів. 
Крім того, відповідач звертає увагу, що суд першої інстанції правомірно не надав детальної відповіді на кожен аргумент апелянта, оскільки відповідні доводи не впливали на висновки у справі, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
16 лютого 2026 року від відповідача 2 – ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві заявник заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Відповідач 2 зазначає, що апеляційна скарга фактично повторює доводи позивача, які вже були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, не містить нових обставин чи доказів і спрямована на переоцінку встановлених судом фактів. Наголошує, що у товаристві склалася "патова" ситуація через наявність двох учасників з рівними частками по 50%, що унеможливлює прийняття будь-яких рішень без згоди обох, у тому числі щодо обрання нового директора.
ОСОБА_2 вказує, що трудові відносини з товариством були безстроковими, контракт з ним не укладався, а 28 червня 2022 року він подав письмову заяву про звільнення за угодою сторін, дотримавшись двотижневого строку, передбаченого статтею 38 КЗпП України; перебіг строку розпочався 29 червня 2022 року та сплив 12 липня 2022 року, у зв`язку з чим наказ №45 від 12 липня 2022 року про припинення повноважень директора є законним і таким, що відповідає вимогам трудового законодавства.
Відповідач 2 також зазначає, що з метою дотримання корпоративної процедури була ініційована спроба проведення загальних зборів 12 липня 2022 року, однак позивач на них не з`явився, у зв`язку з чим складено відповідний акт неявки, а подальша бездіяльність учасників товариства протягом тривалого часу щодо призначення нового керівника не може покладатися на нього як на особу, яка реалізувала своє право на звільнення. Саме учасники товариства, які володіють по 50% статутного капіталу, наділені статутними та законодавчими повноваженнями щодо скликання загальних зборів та прийняття рішення про призначення нового директора, однак не скористалися цими правами, що призвело до невнесення змін до ЄДР; при цьому відповідач підкреслює, що не може бути "фіктивним" керівником безстроково та перебувати у реєстрі всупереч фактичному припиненню трудових відносин. 
17 лютого 2026 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" - адвоката Чорного Сергія Олександровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у справі №902/762/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 лютого 2026 року у справі №902/762/25 задоволено клопотання ТОВ "Санаторій "Березовий гай" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 березня 2026 року у справі №902/762/25 оголошено перерву в судовому засіданні до 11 березня 2026 року об 12:00 год.
10 березня 2026 року від ТОВ "Санаторій "Березовий гай" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких повідомлено, що загальні збори учасників скликані на 13 березня 2025 року об 11:00 год відбулися. Серед питань порядку денного ставилося зокрема і питання про звільнення директора товариства, однак рішення по вказаному питанню учасники так і не прийняли.
В судових засіданнях було заслухано пояснення представника позивача та відповідача 1, які повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.
Представники відповідача 2, відповідача 3 та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2001 року загальними зборами засновників згідно протоколу №1 було затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій Березовий Гай" - Дитячий реабілітаційний центр" із внесенням протягом 2002-2012 років відповідних зареєстрованих змін до установчих документів (далі - статут) /т. 1, а.с. 11-48, т. 2 а.с. 200-249/.
Відповідно до преамбули статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" створене громадянами України:
- ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.03.2001 року Калинівським РВ УМВС у Вінницькій області, податковий номер: НОМЕР_3 ;
- ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 26.01.1996 року,
шляхом об`єднання їх майна та коштів на підставі Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства".
Метою діяльності товариства є отримання прибутку та наступний його розподіл між учасниками (пункт 1.1 статуту).
За умовами пункту 5.3 статуту статутний фонд між учасниками товариства розподілено таким чином: 1. учасник ОСОБА_1 - розмір частини – 2825700,00 гривень, розмір частки – 50,00%; 2. учасник ОСОБА_4 - розмір частини – 2825700,00 гривень, розмір частки – 50,00%.
Згідно з пунктом 6.1 статуту вищим органом управління товариством є збори його учасників, які складаються із самих учасників або їх представників, що діють за дорученням. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник може в будь-який момент замінити свого представника (представників), повідомивши про це усіх інших учасників не пізніше як за 5 (п`ять) днів до заміни.
Кожен учасник, або його представник (представники) вправі передавати (передоручати) свої повноваження іншому учаснику або його представникові, попередивши про це усіх інших учасників не пізніше як за 5 (п`ять) днів до зборів.
Відповідно до пункту 6.2 статуту збори учасників обирають голову товариства строком на 5 (п`ять) років.
За умовами пункту 6.3 статуту до виключної компетенції зборів учасників належить: 1) визначення основних напрямків діяльності товариства, його дочірніх представництв затвердження планів його (їх) роботи і звітів про їх виконання; 2) внесення змін та доповнень до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) призначення та відкликання (звільнення) голови, директора та ревізійної комісії товариства; 4) затвердження річних результатів діяльності, звітів і висновків ревізійної комісії, визначення порядку розподілу прибутків та покриття збитків; 5) створення, реорганізація і ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень про них; 6) прийняття рішень про притягнення до майнової, дисциплінарної відповідальності посадових осіб товариства; 7) затвердження правил процедури зборів учасників та інших внутрішніх документів, визначення організаційної структури товариства; 8) визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв; 9) надання згоди головному лікарю - директору на укладення угод з відчуження або предачі під заставу нерухомого майна та основних засобів товариства; 10) встановлення розміру, форми і порядку здійснення учасниками додаткових внесків; 11) вирішення питань про придбання товариством часток учасників; 12) прийняття рішень про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; 13) вирішення питань про прийняття нових учасників або виключення учасників із товариства;
З питань, вказаних в підпункті 1, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють в сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.
Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються по не менш як у голосів присутніх на зборах учасників.
Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами товариства питань вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством.
З решти питань рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх на зборах учасників.
Відповідно до пункту 6.4 статуту збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють в сукупності більш як 60 (шістдесятьма)% голосів.
Засідання зборів учасників проходить як правило за місцем знаходження товариства.
Згідно з пунктом 6.5 статуту збори учасників, як правило, приймають рішення на своїх засіданнях. Прийняття рішень опитування допускається лише у випадках, передбачених правилами процедури, що затверджуються зборами учасників. В цьому випадку проект рішення або питання для голосування розсилаються головою товариства усім учасникам (їх представниками), які повинні письмово голову товариства свою думку про них. На протязі 10 днів від моменту одержання головою від останнього учасника (його представника) повідомлення, всі учасники повинні бути ознайомлені головою про прийняте рішення. Прийняття рішення методом опитування потребує одностайності.
Кожен учасник має право вимагати розгляду свого питання на зборах учасників за умови, якщо було повідомлене голові товариства не пізніше як за 25 днів до початку зборів.
Книга ведення протоколів (витяги із неї) повинна безперешкодно надаватися головою товариства учасникам (їх представниками).
За умовами пункту 6.6 статуту збори учасників скликаються не рідше ніж один раз на рік. Позачергові збори скликаються головою товариства, якщо цього вимагають інтереси товариства.
Збори учасників повинні бути скликанні також на вимогу директора або ревізійної комісії у рекомендований ними час.
Учасники, що володіють в сукупності більш як 10 (десятьма) % голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів у будь-який час і з будь-якого приводу. Якщо на протязі 25 (двадцяті п`яти) днів голова товариства не виконав вказаної вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників.
Пунктом 6.7 статуту у редакції змін внесених згідно протоколу №1-04 від 19 квітня 2004 року збори учасників не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного.
Порядок денний разом із повідомленням про скликання зборів надсилається головою товариства усім учасникам не пізніше як за 30 (тридцять) днів до початку чергових зборів.
Згідно з пунктом 6.10 статуту оперативне управління діяльністю товариства здійснює директор, який має право вирішувати всі питання діяльності товариства, окрім тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників.
Директор не вправі укладати від імені товариства будь-які угоди з відчуження, передачі в тривале (понад 1 рік) користування чи під заставу нерухомого майна та основних засобів ста а також будь-які інші угоди в сумі, що перевищує 25% розміру статутного фонду товариства на момент укладення такої угоди без отримання попередньої згоди на вчинення зазначених дій від загальних зборів учасників.
Збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини своїх повноважень до компетенції директора.
Директор діє від імені товариства без доручення.
Відповідно до пункту 6.11 статуту директор підзвітний зборам учасників і зобов`язаний виконувати всі їх рішення.
При прийнятті директора на посаду, з ним укладається контракт, який від імені товариства підписує його голова.
Згідно з пунктом 6.12 статуту одна й та ж сама особа не може одночасно обіймати посади директора та голови.
Директор самостійно здійснює приймання на роботу і звільнення з неї всіх працівників.
У випадку неможливості директором виконувати свої функції внаслідок хвороби, відрядження, відпустки чи з інших причин, його повноваження тимчасово може здійснювати лікар або один із заступників (по медичній або господарській частині) про що директор повинен видати відповідний наказ та доручення вказаному заступникові (головному лікарю). Заступник (головний лікар) може здійснювати лише окремі господарсько-фінансові функції, він не вправі укладати будь-які угоди від імені товариства, пов`язані з відчуженням, або передачею під заставу чи в користування його майна, а також укладати будь-які інші угоди та сплачувати від імені товариства грошові кошти на суму, що перевищує розмір, зазначений в наказі про призначення його виконуючим обов`язки директора.
Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" №3.2007 від 31 липня 2007 року на порядок денний загальних зборів були винесено питання про призначення директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" та за результатами голосування присутніми учасниками товариства було ухвалено рішення про призначення ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з 31 липня 2007 року /т.2, а.с. 23/.
Згідно з наказом №48 від 31 липня 2007 року ОСОБА_2 з 31 липня 2007 року приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" /т.2, а.с. 24/.
Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 січня 2022 року до переліку засновників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" внесено: ОСОБА_1 , розмір частки засновника – 2825700,00 та ОСОБА_4 , розмір частки засновника – 2825700,00; розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) – 5651400,00 грн.; до відомостей про керівника юридичної особи, а також відомостей про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо внесено – керівник – ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 49-57).
28 червня 2022 року директором ОСОБА_2 подано заяву про звільнення його із займаної посади за згодою сторін у зв`язку зі зміною стану здоров`я з 12 липня 2022 року /т.2, а.с. 25/.
01 липня 2022 року директором ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_5 видано наказ №43 "Про виконання обов`язків" за змістом якого, у зв`язку із розглядом учасниками ТОВ "Санаторій "Березовий гай" заяви ОСОБА_2 про звільнення за станом здоров`я обов`язки директора покладено на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_6 на підставі пункту 6.12 статуту ТОВ "Санаторій "Березовий гай" /т.2, а.с. 26/.
12 липня 2022 року директором ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_5 видано наказ № 45 "Про звільнення з роботи" /т.2, а.с. 27/.
Згідно з пунктом 1 цього наказу вирішено припинити виконання обов`язків директора 12 липня 2022 року у зв`язку зі звільненням за угодою сторін, пункт 1 статті 36 КЗпП України, за станом здоров`я.
Відповідно до пунктів 2-3 наказу №45 від 12 липня 2022 року постановлено бухгалтерії здійснити повний розрахунок та виплатити компенсацію за 54 (п`ятдесят чотири) календарні дні невикористаної щорічної основної відпустки. Провести передачу справ. Інспектору з кадрів здійснити заходи щодо внесення необхідних змін до кадрових та облікових документів.
Підставою для прийняття вказаного наказу вказано: 1) заява ОСОБА_2 від 28 червня 2022 року; 2) протокол загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" №1-7/2022 від 12 липня 2022 року.
Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" №1-7/2022 від 12 липня 2022 року на зборах була присутня учасник товариства ОСОБА_4 (розмір частки у статутному капіталі 50 %, що відповідає 50 % голосів); учасник товариства ОСОБА_1 (розмір частки у статутному капіталі 50 %, що відповідає 50 % голосів) відсутній.; присутній учасник товариства має 50% голосів; загальні збори учасників товариства не повноважні приймати рішення щодо розгляду заяви директора товариства ОСОБА_2 про звільнення /т.1, а.с. 58/.
18 жовтня 2022 року ОСОБА_6 було звільнено з посади заступника директора з адміністративно-господарської частини згідно з наказом №72 від 18 жовтня 2022 року на підставі пункту 7 статті 36 КЗпП України /т.2, а.с. 30/.
Відповідно до наказу №71 від 18 жовтня 2022 року "Про прийняття на роботу" на посаду заступника директора з адміністративно - господарської частини 19 жовтня 2022 року було прийнято ОСОБА_7 , який з 10 листопада 2022 року (згідно наказу №25 від 10 листопада 2022 року) приступив до тимчасового виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" на час відсутності директора з правом підпису фінансових, організаційно- розпорядчих і звітних документів /т.1, а.с. 66, т.2, а.с. 36, 37/.
Згідно з наказом №58 від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_7 припинив виконання обов`язків заступника директора у зв`язку зі звільненням за угодою сторін 03 жовтня 2023 року /т.1, а.с. 67, т.2, а.с. 38/.
За змістом наказу №59 від 03 жовтня 2023 року на посаду заступника директора з адміністративно-господарської частини з 17 жовтня 2023 року прийнято ОСОБА_8 /т.2, а.с. 31/.
Відповідно до наказу №60 від 03 жовтня 2023 року "Про виконання обов`язків" виконання повноважень директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з 17 жовтня 2023 року було покладено на заступника директора з адміністративно - господарської частини ОСОБА_8 та видано відповідне доручення на представництво ТОВ "Санаторій "Березовий гай" в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, органах судової влади, установах, підприємствах, організаціях будь - якої підпорядкованості та форми власності, в банківських установах, перед усіма фізичними та юридичними особами, з будь-яких питань, пов`язаних з діяльністю ТОВ "Санаторій "Березовий гай", з усіма правами (повноваженнями), наданими директору ТОВ "Санаторій "Березовий гай" статутом товариства та чинним законодавством України із застереженнями вказаними у довіреності /т.2, а.с. 32, 33/.
17 жовтня 2023 року заступник директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_8 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" на час відсутності директора з правом підпису фінансових, організаційно-розпорядчих і звітних документів (наказ №61 від 17 жовтня 2023 року) /т.2, а.с. 34/.
Згідно з наказом №58 від 05 серпня 2024 року ОСОБА_8 припинив виконання обов`язків заступника директора з адміністративно-господарської частини 05 серпня 2024 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням /т.2, а.с. 35/.
За змістом наказу №55 від 05 серпня 2024 року "Про прийняття на роботу" на посаду заступника директора з адміністративно-господарської частини з 06 серпня 2024 року прийнято ОСОБА_3 на підставі його заяви від 05 серпня 2024 року /т.2, а.с. 39/.
Відповідно до наказу №56 від 05 серпня 2024 року "Про виконання обов`язків" виконання повноважень директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з 06 серпня 2024 року покладено на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 та видано відповідне доручення на представництво ТОВ "Санаторій "Березовий гай" в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, органах судової влади, установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, в банківських установах, перед усіма фізичними та юридичними особами, з будь-яких питань, пов`язаних з діяльністю ТОВ "Санаторій "Березовий гай", з усіма правами (повноваженнями), наданими директору ТОВ "Санаторій "Березовий гай" Статутом Товариства та чинним законодавством України /т.2, а.с. 40, 43/.
Наказом №57 від 05 серпня 2024 року заступника директора з адміністративно - господарської частини ОСОБА_3 було призначено тимчасово виконуючим повноваження директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з 06 серпня 2024 року та уповноважено його бути представником Товариства в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, органах судової влади, установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, в банківських установах, перед усіма фізичними та юридичними особами, з будь-яких питань, пов`язаних з діяльністю ТОВ "Санаторій "Березовий гай", з усіма правами (повноваженнями), наданими директору ТОВ "Санаторій "Березовий гай" статутом товариства та чинним законодавством України /т.2, а.с. 41, 42/.
Відповідно до наказу №59 від 06 серпня 2024 року 06 серпня 2024 року заступник директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" на час відсутності директора з правом підпису фінансових, організаційно-розпорядчих і звітних документів /т.2, а.с. 44/.
У період з 11 липня 2022 року по 20 вересня 2025 року представником позивача було надіслано ряд адвокатських запитів ТОВ "Санаторій "Березовий гай" у яких представник ОСОБА_1 просив надати інформацію, яке нерухоме майно перебуває у власності або у користуванні ТОВ "Санаторій "Березовий гай"; копії документів регулярної фінансової звітності підприємства з 2017 по 2021 роки; чи проводились загальні збори учасників товариства 16 серпня 2022 року з повідомленням щодо прийнятих рішень; чи укладався договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва спального та лікувального корпусів ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з наданням відповідного договору; на підставі яких документів до майнового комплексу включено об`єкти незавершеного будівництва зазначені у запиті; обставини відсутності статуту товариства; інформацію щодо кількості співробітників товариства, з наданням штатного розпису ТОВ "Санаторій "Березовий гай". У адвокатських запитах представник позивача також просив товариство надати копію наказу про звільнення ОСОБА_9 , надати інформацію щодо змін у адміністративно-організаційній структурі товариства, хто виконує функції директора товариства з наданням відповідних наказів; інформацію щодо особи, яка з 01 травня 2024 року по 18 червня 2024 року виконує обов`язки директора товариства, надати копії документів, на підставі яких ОСОБА_10 обіймає посаду заступника директора товариства, копії штатного розпису товариства, копію рішення загальних зборів учасників про передачу повноважень директора товариства заступнику директора з відповідними змінами до статуту /т.2, а.с. 53-72/.
Зі змісту наданих адвокатських запитів ТОВ "Санаторій "Березовий гай" вбачається, що у відповідь товариством було надано інформацію щодо нерухомого майна ТОВ "Санаторій "Березовий гай"; щодо перебування ОСОБА_11 на посаді заступника директора товариства; щодо бухгалтерської служби ТОВ "Санаторій "Березовий гай".
До позовної заяви позивачем також долучено листи ТОВ "Санаторій "Березовий гай", надані у відповідь на адвокатські запити позивача /т.1, а.с. 67-72/.
12 грудня 2024 року ОСОБА_1 надіслано на адресу ТОВ "Санаторій "Березовий гай" вимогу №б/н від 09 грудня 2024 року, у якій позивач просив скликати та призначити на 15 січня 2025 року об 11:00 загальні збори учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з такими питаннями порядку денного: 1. про обрання голови загальних зборів товариства; 2. про звіт виконавчого органу про результати роботи, ознайомлення з документами фінансової звітності за період з 01 січня 2020 року до сьогоднішнього дня; 3. про затвердження фінансової звітності (баланс, звіти про фінансові результати, про рух грошових коштів, про власний капітал) за період з 01 січня 2020 року до сьогоднішнього дня; 4. про розподіл прибутку товариства та виплату дивідендів; 5. про проведення інвентаризації товариства; 6. про проведення незалежного аудиту діяльності товариства та обрання аудитора (аудиторської компанії) для проведення аудиту; 7. про затвердження нової редакції статуту товариства; 8. про звільнення директора товариства; 9. про призначення на посаду генерального директора; 10. про призначення на посаду фінансового директора; 11. про уповноваження особи на внесення змін до державних реєстрів /т.2, а.с. 93 – 95/.
Листом №8 від 10 січня 2025 року ТОВ "Санаторій "Березовий гай" в особі заступника директора, виконуючого обов`язки директора ОСОБА_11 повідомило позивача про те, що товариством вимога від 09 грудня 2024 року отримана лише 16 грудня 2025 року, надало зауваження щодо порядку денного та повідомило про повідомлення учасника товариства ОСОБА_4 щодо вимоги про скликання зборів на 11:00 год. 15 січня 2025 року із запропонованим ОСОБА_1 порядком денним /т.1, а.с. 61-64/.
У вказаному листі товариством також зауважено про отримання від ОСОБА_4 пропозиції щодо дати, часу та місця проведення загальних зборів, порядку денного загальних зборів та проекту статуту товариства у новій редакції.
ОСОБА_12 у листі №8 від 10 січня 2025 року також зазначено, що до порядку денного на загальних зборах учасників товариства, що мають відбутись 15 січня 2025р. об 11:00 год. за адресою: вул. Курортна, будинок 12 ум. Хмільнику Вінницької області, у приміщенні адміністрації товариства учасником ОСОБА_4 запропоновано до розгляду такі питання порядку денного: 1. про обрання голови загальних зборів товариства; 2. про проведення інвентаризації товариства; 3. про проведення незалежного аудиту діяльності товариства та обрання незалежного аудитора (аудиторської компанії) для проведення аудиту; 4. про розгляд нової редакції статуту товариства, запропонованого учасником товариства ОСОБА_1 ; про розгляд нової редакції статуту товариства, запропонованого учасником товариства ОСОБА_4 ; 5. затвердження нової редакції статуту товариства та обрання виконавчого органу товариства у відповідності до затвердженої учасниками нової редакції статуту товариства; 6. про уповноваження особи на внесення змін до державних реєстрів. Проект статуту товариства в новій редакції на 15 аркушах долучено до листа. 
16 січня 2025 року ОСОБА_1 надано ТОВ "Санаторій "Березовий гай" вимогу №б/н від 16 січня 2025 року про скликання та призначення на 18 лютого 2025 року об 11-00 загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" /т.2, а.с. 96/.
На порядок денний ОСОБА_1 винесено такі питання: 1. про обрання голови загальних зборів товариства; 2. про звіт виконавчого органу про результати роботи, ознайомлення з документами фінансової звітності за період з 01 січня 2020 року до сьогоднішнього дня; 3. про затвердження фінансової звітності (баланс, звіти про фінансові результати, про рух грошових коштів, про власний капітал) за період з 01 січня 2020 року до сьогоднішнього дня; 4. про розподіл прибутку товариства та виплату дивідендів; 5. про проведення інвентаризації товариства; 6. про проведення незалежного аудиту діяльності товариства та обрання аудитора (аудиторської компанії) для проведення аудиту; 7. про затвердження нової редакції статуту товариства; 8. про звільнення директора товариства; 9. про призначення на посаду генерального директора; 10. про призначення на посаду фінансового директора; 11. про уповноваження особи на внесення змін до державних реєстрів.
За змістом листа №31/25 від 10 лютого 2025 року щодо вимоги ОСОБА_1 про проведення загальних зборів ТОВ "Санаторій "Березовий гай" в особі заступника директора з адміністративно-господарської частини, тимчасово виконуючого повноваження директора ОСОБА_11 повідомлено, що на підставі попередньої вимоги ОСОБА_1 щодо скликання загальних зборів учасників на 15 січня 2025 року було повідомлено учасника товариства ОСОБА_4 , остання надала пропозицію щодо питань порядку денного загальних зборів та прибула на адресу товариства, однак збори не відбулись /т.1, а.с. 75-93/.
У листі №31/25 від 10 лютого 2025 року товариство зазначило, що учасника товариства ОСОБА_4 повідомлено щодо скликання зборів на 11:00 год. 18 лютого 2025 року із запропонованим ОСОБА_1 порядком денним. 
Також товариством зазначено, що ОСОБА_4 надано свою вимогу про скликання загальних зборів товариства із визначеним у вимозі порядком денним на 11:00 год. 3 березня 2025 року.
Вимогу ОСОБА_4 про скликання загальних зборів товариства із визначеним у ній порядком денним та проект статуту ТОВ "Санаторій "Березовий гай" у новій редакції долучено до надісланого позивачу листа №31/25 від 10 лютого 2025 року.
Згідно із зазначеною вимогою учасника товариства ОСОБА_4 на порядок денний загальних зборів ТОВ "Санаторій "Березовий гай" об 11:00 13 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні адміністрації ОСОБА_4 поставлено такі питання: 1. про обрання голови загальних зборів товариства; 2. про звіт тимчасово виконуючого повноваження директора - заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 по питаннях оперативної діяльності товариства з дати призначення його виконуючим повноваження директора і станом на 01 березня 2025 року; 3. розгляд документів з фінансової звітності товариства за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2024 року та їх затвердження; 4. про розподіл чистого прибутку товариства, визначення розміру дивідендів та їх виплату; 5. про створення комісії з проведення повної інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів і розрахунків із перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження і а визначення строку для проведення такої інвентаризації; 6. про проведення незалежного аудита фінансово-господарської діяльності товариства та визначення аудитора (аудиторської компанії) для проведення аудиту; 7. про призначення (обрання ) директора товариства; 8. про розгляд нової редакції статуту товариства, запропонованого учасником товариства ОСОБА_1 ; 9. про розгляд нової редакції статуту товариства, запропонованого учасником товариства ОСОБА_4 ; 10. затвердження нової редакції статуту товариства та обрання виконавчого органу товариства у відповідності до затвердженої учасниками нової редакції статуту товариства; 11. про уповноваження особи на внесення змін до державних реєстрів.
Доказів проведення загальних зборів товариства та ухвалення рішень з питань включених до порядку денного учасниками справи суду не надано.
Враховуючи викладені обставини справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з того, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання незаконними дій щодо видання наказу про звільнення директора та скасування відповідних наказів не є належним і ефективним способом захисту його корпоративних прав як учасника товариства, оскільки такі вимоги самі по собі не забезпечують відновлення права на управління товариством та обрання виконавчого органу у встановленому законом і статутом порядку, а відтак не призводять до реального поновлення порушеного права позивача.
Однак колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками, з огляду на таке.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Положеннями частини 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23).
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої зазначеної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Аналогічний висновок наведено, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц).
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечує поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантує особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18).
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
Предметом спору у цій справі є матеріально-правові вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Санаторій "Березовий гай", ОСОБА_2 та в.о. директора – заступника директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_3 про визнання незаконними дій ОСОБА_2 в частині прийняття наказу №45 від 12 липня 2022 року про припинення повноважень директора у зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, скасування наказу №45 директора ОСОБА_2 про припинення повноважень директора у зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, скасування наказу №59 від 06 серпня 2024 року про покладення на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 тимчасового виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай", визнання незаконними дій ОСОБА_3 в частині виконання ним обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі №233/4365/18 зазначила про те, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально.
Вирішуючи корпоративний спір, суд зобов`язаний перевірити наявність в позивача суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати в чому полягає порушення його корпоративних прав.
Отже, вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Із матеріалів справи колегією суддів вбачається, що ОСОБА_1 як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" належить частка у статутному капіталі товариства у розмірі 50% та відповідно 50% голосів у вищому органі товариства. Решта 50% частки у статутному капіталі товариства та відповідно 50% голосів у вищому органі належить третій особі ОСОБА_4 .
Місцевий господарський суд обгрунтовуючи порушення прав позивача послався на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що у зв`язку з бездіяльністю виконавчого органу ( ОСОБА_2 ) та фактичного позбавлення позивача контролю за діяльністю підприємства, позивач протягом останніх трьох років ініціював проведення загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з порядком денним, який включав питання звільнення з посади генерального директора ОСОБА_2 та призначення нового виконавчого органу, однак це не призвело до бажаного результату і прийняття відповідних рішень.
Однак колегія суддів зазначає, що наведені обставини дійсно викладені позивачем у поясненнях та характеризують наявність тривалого корпоративного конфлікту між учасниками товариства. Разом з тим сам по собі факт ініціювання позивачем проведення загальних зборів та відсутність прийняття відповідних рішень не є визначальним для вирішення даного спору.
Як убачається з матеріалів справи та пояснень апелянта, обґрунтовуючи порушення своїх прав як учасника товариства, ОСОБА_1 посилався насамперед на те, що директор ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_2 12 липня 2022 року одноосібно видав наказ №45 про припинення своїх повноважень у зв`язку зі звільненням, а також наказ про покладення виконання обов`язків директора на іншу особу, тоді як відповідного рішення загальних зборів учасників товариства щодо припинення повноважень виконавчого органу та призначення нового керівника прийнято не було.
На переконання апелянта, вчинення таких дій без рішення вищого органу товариства суперечить вимогам законодавства та статуту товариства, оскільки питання припинення повноважень виконавчого органу та призначення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників.
ОСОБА_1 вказує, що внаслідок видання спірних наказів повноваження виконавчого органу фактично здійснювалися особами, не обраними загальними зборами учасників, що призвело до здійснення управління товариством поза встановленою законом процедурою та, на його переконання, порушило його корпоративне право як учасника на участь в управлінні товариством.
Водночас колегія суддів не може повністю погодитися з висновком місцевого господарського суду про те, що звертаючись з цим позовом до суду позивач фактично прагне захистити порушене право учасника на управління товариством саме з питань обрання виконавчого органу (директора товариства).
Дійсно, зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що спір стосується реалізації учасником товариства свого корпоративного права на участь в управлінні товариством. Однак висновок суду першої інстанції про те, що звертаючись з цим позовом до суду позивач фактично прагне захистити право на управління товариством саме з питань обрання виконавчого органу, є неповним та не відображає дійсного змісту спірних правовідносин.
Разом з тим колегія суддів зазначає, що у даному випадку предметом судового захисту є не саме по собі питання обрання або припинення повноважень виконавчого органу товариства, яке відповідно до закону та статуту належить до виключної компетенції загальних зборів учасників.
З матеріалів справи вбачається, що директор ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_2 12 липня 2022 року видав наказ №45 про припинення своїх повноважень у зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, а також наказ про покладення виконання обов`язків директора на іншу особу. При цьому відповідного рішення загальних зборів учасників товариства про припинення повноважень виконавчого органу та призначення нового керівника прийнято не було.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань керівником товариства продовжує значитися ОСОБА_2 , тоді як фактичне здійснення повноважень виконавчого органу покладалося на інших осіб без прийняття рішення загальними зборами учасників.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах позивач як учасник товариства фактично оскаржує дії, вчинені виконавчим органом поза межами наданих йому повноважень, які призвели до функціонування товариства без належним чином сформованого виконавчого органу та до здійснення управління товариством особами, не обраними у встановленому законом і статутом порядку.
Таким чином, у даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту свого корпоративного права на участь в управлінні товариством, що включає право учасника на формування органів управління товариства та здійснення управління через органи, утворені у передбачений законом і статутом спосіб.
Право на управління товариством здійснюється у порядку та у спосіб визначений статутом товариства та чинним законодавством. 
Відповідно до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
Згідно частин 1, 2 статті 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.
За змістом частин 1-4 статті 91-1 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.
Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи. 
Учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом:
1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом;
2) брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку;
3) у випадках, передбачених законом та установчим документом, вийти з юридичної особи;
4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, паїв та інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь у юридичній особі, у порядку, встановленому законом;
5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом;
6) одержати частину майна юридичної особи у разі її ліквідації в порядку та у випадках, передбачених законом, установчим документом (право на ліквідаційну квоту).
Учасники юридичних осіб можуть також мати інші права, встановлені статутом та законом.
Згідно частини 6 статті 91-1 Цивільного кодексу України корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.
Положеннями частини 1, 2 статті 97 Цивільного кодексу України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" створене та зареєстроване у 2001 році та за своєю організаційно-правовою формою відноситься до товариств з обмеженою відповідальністю.
З моменту створення товариства та на час вирішення спору організаційно-правова форма юридичної особи не змінювалася.
Згідно частини 1 статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
За змістом статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділено на частки. 
Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
17 червня 2018 року набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1).
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.
Судом апеляційної інстанції установлено, що статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" у відповідність до норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не приведено. 
У пункті 7.1 постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №922/3010/18 викладено висновок щодо застосування норми права, згідно якого наведену норму необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються. Натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Після закінчення зазначеного річного строку такий пріоритет статуту над Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються. Натомість застосовуються норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (пункт 5.2.5 постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №922/3010/18, постанова Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі №922/2200/19, постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №904/1112/20).
Отже, спірні правовідносини регулюються чинним законодавством, зокрема ЦК України, Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положеннями статуту, які не суперечать вимогам закону. 
За змістом частин 1, 3 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі права:
1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;
2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;
3) брати участь у розподілі прибутку товариства;
4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.
Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.
Статтею 28 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.
Згідно статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.
Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства (частина 1 статті 30 Закону).
Відповідно до частин 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів") зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.
Згідно зі статтями 30 – 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства, до виключної компетенції якого належить, зокрема, обрання виконавчого органу та припинення його повноважень.
Отже, припинення повноважень директора як одноосібного виконавчого органу є проявом реалізації корпоративних прав учасників товариства і не може здійснюватися інакше як за рішенням загальних зборів.
Видання директором наказу про припинення власних повноважень без прийняття відповідного рішення загальних зборів фактично означає одноосібне вирішення питання, віднесеного законом до компетенції вищого органу управління товариства. Така дія не ґрунтується на приписах статті 99 Цивільного кодексу України та статей 30– 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" і підміняє собою волевиявлення учасників.
Разом з тим відповідно до частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, письмово попередивши роботодавця за два тижні. Це право поширюється і на директора товариства як на найманого працівника.
Однак реалізація права на звільнення за власним бажанням не звільняє директора від обов`язку дотримуватися корпоративної процедури припинення повноважень виконавчого органу. Поєднання трудової та корпоративної складових статусу директора означає, що припинення трудових відносин має бути синхронізоване з припиненням його повноважень як виконавчого органу в порядку, визначеному законом.
Таким чином, директор не наділений правом одноосібно припиняти власні повноваження шляхом видання внутрішнього наказу. Належним способом реалізації його права на звільнення є скликання загальних зборів учасників із включенням до порядку денного питання про припинення повноважень. У разі якщо загальні збори не можуть прийняти відповідного рішення з причин корпоративного блокування, директор вправі звернутися до суду з позовом про припинення трудових відносин та пов`язаних із ними представницьких повноважень.
Інший підхід призвів би до можливості обходу імперативних норм корпоративного законодавства та фактичного усунення загальних зборів від реалізації їх виключної компетенції.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22 спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю є спором, що виник із корпоративних відносин, оскільки він пов`язаний із реалізацією загальними зборами їх компетенції щодо формування та припинення повноважень виконавчого органу. Такий спір стосується управління юридичною особою та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Велика Палата наголосила, що поєднання у статусі директора товариства двох складових - трудової (як найманого працівника) та корпоративної (як одноосібного виконавчого органу) - зумовлює необхідність комплексної оцінки правовідносин. При цьому припинення повноважень виконавчого органу є елементом реалізації корпоративних прав учасників, а тому не може розглядатися виключно у площині трудового законодавства.
Аналогічний підхід простежується і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 127/27466/20, в якій зроблено висновок, що спір про припинення трудових відносин директора товариства та зобов`язання внести відповідні зміни до ЄДР належить до юрисдикції господарського суду, оскільки управління товариством охоплює реалізацію загальними зборами компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Велика Палата також вказала, що належним способом захисту у випадку, коли загальні збори не розглянули заяву директора про звільнення, є вимога про визнання припиненими трудових відносин (а не лише констатація неправомірності дій чи окремих управлінських актів).
З урахуванням наведених правових висновків колегія суддів зазначає, що оскарження наказу про звільнення директора не може розглядатися окремо від корпоративної складової спору, оскільки припинення повноважень виконавчого органу прямо пов`язане з компетенцією загальних зборів учасників товариства.
У випадку, коли між учасниками товариства склалася ситуація корпоративного блокування (наявність двох учасників з рівними частками по 50 %), питання формування або припинення повноважень виконавчого органу має вирішуватися у спосіб, який забезпечує відновлення балансу корпоративного управління, а не лише шляхом скасування окремих внутрішніх актів.
Сам по собі факт можливих порушень при виданні наказу про звільнення директора не означає автоматичного поновлення корпоративних прав учасника товариства, якщо обраний спосіб захисту не спрямований на вирішення питання управління товариством у цілому.
Водночас, виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано встановленої законом процедури припинення повноважень одноосібного виконавчого органу та чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту критерію ефективності, тобто чи призведе його задоволення до реального поновлення порушеного права.
Отже, застосовуючи правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22 та від 06 вересня 2023 року у справі №127/27466/20 колегія суддів оцінює спірні правовідносини як такі, що мають корпоративний характер, та перевіряє не лише формальну законність наказу №45 від 12 липня 2022 року, але й те, чи забезпечує обраний позивачем спосіб захисту відновлення його корпоративних прав як учасника товариства.
Як вже зазначалося, припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю належить до виключної компетенції загальних зборів учасників (статті 30 – 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", стаття 99 Цивільного кодексу України). Відповідне рішення має бути прийняте саме цим органом управління, а не виконавчим органом одноосібно.
Матеріали справи не містять доказів прийняття загальними зборами рішення про припинення повноважень директора. За відсутності такого рішення видання наказу №45 від 12 липня 2022 року не може вважатися належною реалізацією процедури припинення повноважень виконавчого органу, оскільки підміняє собою волевиявлення компетентного органу товариства.
Такий спосіб припинення повноважень директора суперечить як положенням статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай", так і вимогам чинного законодавства. Як встановлено судом, відповідно до пункту 6.3 статуту товариства до виключної компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, призначення та відкликання (звільнення) директора товариства. Отже, рішення про припинення повноважень директора може бути прийняте виключно загальними зборами учасників товариства як вищим органом управління.
Разом з тим, як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай" №1-7/2022 від 12 липня 2022 року, на зазначених зборах була присутня лише учасник товариства ОСОБА_4 , яка володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 50 %, тоді як інший учасник товариства – ОСОБА_1 , якому належить 50 % статутного капіталу, участі у зборах не брав. У зв`язку з цим у самому протоколі зазначено, що загальні збори є неповноважними приймати рішення щодо розгляду заяви директора ОСОБА_2 про звільнення.
Попри відсутність рішення компетентного органу товариства про припинення повноважень директора, ОСОБА_2 12 липня 2022 року видано наказ №45 "Про звільнення з роботи", відповідно до якого вирішено припинити виконання ним обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" з 12 липня 2022 року у зв`язку зі звільненням за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.
За таких обставин видання директором ОСОБА_2 наказу №45 від 12 липня 2022 року за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства фактично призвело до самостійного вирішення виконавчим органом питання, яке належить до виключної компетенції загальних зборів, що суперечить визначеній законом та статутом системі управління товариством.
Більше того, саме на підставі спірного наказу у подальшому здійснювалося покладення виконання повноважень директора на інших осіб. Зокрема, наказом №43 від 01 липня 2022 року виконання обов`язків директора було покладено на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_6 , а у подальшому відповідні повноваження передавались іншим особам – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується наказами №25 від 10 листопада 2022 року, №60 від 03 жовтня 2023 року та №57 від 05 серпня 2024 року.
Таким чином, спірний наказ №45 від 12 липня 2022 року став правовою підставою для подальшого здійснення управління товариством особами, які не були обрані на посаду директора рішенням загальних зборів учасників товариства, що безпосередньо стосується реалізації учасниками товариства їх корпоративних прав на участь в управлінні юридичною особою.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про визнання незаконними дій щодо видання наказу №45 від 12 липня 2022 року та про його скасування спрямовані на усунення правових наслідків акта, яким фактично було змінено порядок управління товариством, а тому є належним та ефективним способом захисту корпоративних прав учасника товариства у правовідносинах, які склалися. Відтак висновок місцевого господарського суду про неналежність обраного способу захисту є помилковим.
Водночас колегія суддів не може погодитися і з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушених прав позивача у даних правовідносинах є скликання загальних зборів учасників товариства.
Як убачається з матеріалів справи, після видання наказу №45 від 12 липня 2022 року питання щодо діяльності виконавчого органу товариства неодноразово виносилися на розгляд загальних зборів учасників ТОВ "Санаторій "Березовий гай". Зокрема, позивачем ОСОБА_1 надсилалися вимоги про скликання загальних зборів, а також здійснювалися дії щодо їх організації, що підтверджується матеріалами справи.
Разом з тим проведення таких зборів не призвело до прийняття будь-яких рішень щодо припинення повноважень директора чи призначення нового виконавчого органу товариства, що зумовлено наявністю у товаристві двох учасників із рівними частками у статутному капіталі – ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , кожен з яких володіє 50 % голосів, у зв`язку з чим прийняття відповідних рішень без узгодженої позиції учасників є фактично неможливим.
За таких обставин саме усунення правових наслідків незаконного наказу №45 від 12 липня 2022 року, яким було припинено виконання повноважень директора ОСОБА_2 , є необхідною передумовою відновлення належного порядку управління товариством та подальшого вирішення питання щодо формування його виконавчого органу у спосіб, передбачений законом та статутом.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень статуту товариства та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вимога про скликання загальних зборів учасників має бути адресована виконавчому органу товариства.
Водночас у спірних правовідносинах функції виконавчого органу фактично здійснює особа, повноваження якої ґрунтуються на наказі про покладення виконання обов`язків директора, правомірність якого оспорюється у цій справі та який, як зазначено вище, має похідний характер від наказу №45 від 12 липня 2022 року.
Оскільки саме наказ №45 від 12 липня 2022 року був підставою для припинення виконання повноважень директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" ОСОБА_2 , подальше покладення виконання обов`язків директора на іншу особу є безпосереднім наслідком видання зазначеного наказу.
Як встановлено колегією суддів, у подальшому наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" №56 від 05 серпня 2024 року "Про виконання обов`язків" виконання повноважень директора товариства з 06 серпня 2024 року було покладено на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 , якого також уповноважено діяти від імені товариства.
Водночас правомірність такого покладення повноважень безпосередньо залежить від наявності законних підстав для припинення повноважень попереднього директора.
За умови відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про припинення повноважень директора та незаконності наказу №45 від 12 липня 2022 року, відсутні правові підстави для покладення виконання обов`язків директора на іншу особу. Відтак наказ №56 від 05 серпня 2024 року, яким на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 покладено тимчасове виконання обов`язків директора товариства, є похідним від спірного наказу №45 та не може вважатися правомірним.
З огляду на викладене, дії ОСОБА_3 щодо виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай", які здійснювались на підставі зазначеного наказу, також не можуть визнаватися правомірними, оскільки ґрунтуються на акті, виданому з порушенням встановленої законом та статутом процедури формування виконавчого органу товариства.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо видання наказу №45 від 12 липня 2022 року, скасування зазначеного наказу, скасування наказу про покладення виконання обов`язків директора на ОСОБА_3 , а також про визнання незаконними дій щодо виконання ним обов`язків директора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 – скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 задовольнити.
Рішення Господарського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №902/762/25 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Визнати незаконними дії ОСОБА_2 в частині прийняття наказу №45 від 12 липня 2022 року про припинення повноважень директора в зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.
Скасувати наказ директора ОСОБА_2 №45 від 12 липня 2022 року про припинення повноважень директора в зв`язку зі звільненням на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.
Скасувати наказ №56 від 05 серпня 2024 року про покладення на заступника директора з адміністративно-господарської частини ОСОБА_3 тимчасового виконання обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай".
Дії ОСОБА_3 в частині виконання ним обов`язків директора ТОВ "Санаторій "Березовий гай" визнати незаконними.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Березовий гай" (22000, Вінницька область, м.Хмільник, вул. Курортна, буд.12, код ЄДРПОУ 20106924) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 4037,33 грн судового збору за подання позовної заяви та 6056 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 4037,33 грн судового збору за подання позовної заяви та 6056 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 4037,33 грн судового збору за подання позовної заяви та 6056 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №902/762/25 повернути до Господарського суду Вінницької області.
Повний текст постанови складений "17" березня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Василишин А.Р. 

Суддя   Маціщук А.В.