Справа № 212/3608/25
Провадження № 22-ц/801/326/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року	Справа № 212/3608/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Рішення ухвалила суддя Іщук Т. П.
Рішення ухвалено без виклику сторін у м. Вінниця
Дата складання повного тексту судового рішення 17 листопада 2025 року, 

Встановив:
У квітні 2025 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 55451241, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
На умовах кредитного договору (п. 1.3) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) на умовах, передбачених кредитним договором № 55451241 у розмірі 8000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 21 лютого 2024 року; позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: з 1-го по 15-й день користування кредитом - 2,0000 %, в сумі 2400,00 грн., термін оплати 08 грудня 2023 року, з 16-го по 90-й день користування кредитом - 3,5000 % в сумі 21 000,00 грн., термін оплати 21 лютого 2024 року (п. 1.7.1 - п. 1.7.2).
На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 53 903,70 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 31 400,00 грн. (п. 1.16.).
Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору.
В порушення вимог статтей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив платежі, що передбачені умовами кредитного договору, як повернення отриманих коштів, сплата процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
26 березня 2024 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 2603, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 349.
Станом на 02 квітня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 26 875,20 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 18 875,20 грн.
Неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. Також на поштову адресу боржника було відправлено ряд листів-повідомлень про зміну кредитора від 26 березня 2024 року з вимогою про погашення кредитної заборгованості.
У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором № 55451241 від 23 листопада 2023 року в розмірі 26 875,20 грн. з яких 8000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 18 875,20 грн. - сума заборгованості за процентами, яку позивач просив стягнути на свою користь, а також просив стягнути 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 55451241 від 23 листопада 2023 року в розмірі 26 875,20 грн., з яких 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18 875,20 грн. - заборгованість по відсоткам, а також 2422,40 грн. - судового збору та 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи та визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що відповідач не заперечує, що з його боку кредитний договір № 55451241 був підписаний в порядку, передбаченому самим кредитним договором, відповідач у відзиві на позовну заяву звертав увагу на дотримання порядку укладення кредитного договору з боку ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Докази, що уповноваженим працівником ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ СІКРОФІНАНС» накладалася кваліфікована електронна печатка кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу позначка часу, в матеріалах справи відсутні. Відсутня в матеріалах справи і письмова згода сторін на використання аналого власноручного підпису із зразками відповідних аналогів власноручних підписів. Фактичне використання факсимільного відтворення підпису та печатки без письмової згоди сторін суперечить ч. 3 ст. 207 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а отже не породжує правових наслідків.
Тобто, кредитний договір слід вважати не укладеним, що позбавляє його юридичної сили та не створює правових наслідків для сторін і відповідно такий договір не може бути належним доказом у справі.
Наданий доказ - копія платіжної інструкції за кредитним договором № 55451241, за своїм змістом не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, зокрема її пункту 37. Цей доказ не містить зазначених у пункті 37 обов`язкових реквізитів, тому не може вважатися платіжною інструкцією.
Більше того, цей  доказ складений не українською мовою, без ідентифікації отримувача, що робить його не належним, не допустимим та не достатнім. Навіть у разі визнання такого документа підтвердженням платіжної операції, він не ідентифікує належним чином отримувача коштів, не містить реквізитів банку-емітента та не дає можливості встановити факт зарахування коштів саме відповідачу.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у вказав, що кредитний договір підписаний зі сторони відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що визнано відповідачем в апеляційній скарзі. Відповідно у кредитодавця відсутній обов`язок підписання договору за допомогою КЕП (оскільки обов`язок використання такого є виключно при підписанні 2-ма сторонами), і підписання такого без обмежень може здійснюватися за допомогою аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Якби відповідачу дійсно були не перераховані кошти, він міг надати виписку із свого карткового рахунку, що обслуговується в АТ «Універсал Банк» на підтвердження неотримання ним цих коштів. І такий обов`язок лежить на відповідачеві, який перекладає його на позивача. Тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 8000,00 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, при цьому не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає за таких підстав.
Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 55451241 (а. с. 7-9).
Відповідно до п. 5.11 кредитного договору, цей договір укладається з допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) шляхом розміщення кредитодавцем проекту кредитного договору/додаткової угоди в особистому кабінеті позичальника, що є пропозицією про його укладання (офертою), та прийняттям пропозиції (акцептом) позичальником, яка надається позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з правилами та умовами електронного договору, позичальник отримує від кредитодавця одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору. Кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час його реєстрації у ІКС, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому SMS-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону. Отриманий одноразовий ідентифікатор позичальник додає до інших даних в ІКС. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Часом укладення договору вважається момент повторного накладення кваліфікованої електронної печатки кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу після отримання ІКС кредитодавця otp-пароля, введеного позичальником.
Згідно п. 5.12. кредитного договору, з боку кредитодавця підписання договору відбувається шляхом накладення уповноваженим працівником кваліфікованої електронної печатки кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, яке здійснюється з використанням бібліотеки користувача центру сертифікації ключів та апаратного засобу криптографічного захисту інформації - електронного ключа. Для організації ключової системи (управління ключовими даними) засобів комплексу використовується центр сертифікації ключів (програмно-технічний комплекс ЦСК). Зазначені функції комплекс виконує шляхом застосування механізмів криптографічного захисту інформації, яка обробляється у системі.
Відповідно до п. 5.13 кредитного договору, кредитодавець здійснює верифікацію позичальника одним із наступних способів, шляхом: отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП, засвідченої КЕП позичальника: отримання ідентифікаційних даних позичальника засобами Системи BankID НБУ; зчитування ідентифікаційних даних позичальника із безконтактного електронного носія, імплантованого до ID-картки; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону позичальника з бюро кредитних історій.
Згідно з п. 5.14 кредитного договору, кредитодавець надсилає підписаний договір (за проханням позичальника - повторно) на електронну адресу позичальника, визначену в реквізитах цього договору, або у відповідному зверненні. Протягом строку дії договору підписаний договір зберігається в особистому кабінеті позичальника на сайті cashpoint.ua.
З довідки про ідентифікацію ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» №441/53 від 21 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладено кредитний договір № 55451241 від 23 листопада 2023 року, ідентифікований товариством. Акцепт кредитного договору здійснено позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора, направленого йому sms-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону (одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору), а саме одноразовий ідентифікатор 836041, час відправки ідентифікатора позичальнику 23 листопада 2023 року о 06:02, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380664675381 (а. с. 71).
Отже, кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом 836041, отриманий позичальником в sms-повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 , який вказаний при його ідентифікації (акцепт), сформованому на сайті кредитодавця.
Оскільки договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт і відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.
Таким чином доведено укладення кредитного договору між сторонами.
Із умов кредитного договору № 55451241 укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем слідує, що товариство зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. строком на 90 днів, тобто до 21 лютого 2024 року, який не може перевищувати 1 рік, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі та порядку, а саме: з 1-го по 15-й день користування кредитом - 2% в сумі 2400,00 грн., термін оплати - 8 грудня 2023 року та з 16-го по 90-й день користування кредитом - 3,5% в сумі 21 000,00 грн. терміном оплати - 21 лютого 2024 року. У разі відсутності змін щодо строку кредитування, встановленого п. 1.5 договору, розмір процентної ставки, встановленої п. 1.7 договору, залишається незмінним. Тип процентної ставки - фіксована. Орієнтована реальна річна процентна ставка складає 53 903,70%, а орієнтовна загальна вартість кредиту складає 31 400,00 грн.
Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.1.17 кредитного договору).
Згідно п. 1.13 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти (плату за користування кредитом), які нараховуються на фактичний залишок виданого кредиту за кожний день користування кредитом.
Відповідно до п. 1.9-1.11 кредитного договору, позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування або строку виплати кредиту, установлених цим договором, на підставі звернення до кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для позичальника. Кредитодавець залишає за собою право не погодити продовження строку кредитування, встановленого п. 1.5 договору, без пояснення причин.
У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до кредитного договору (п. 1.18 кредитного договору).
Відповідно до п. 2.1-2.3 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в день укладення договору, але не пізніше 3 (трьох) робочих (операційних) днів з моменту його укладення. У разі, якщо день укладення договору не співпадає з днем зарахування коштів строк кредитування починається з моменту зарахування коштів на картку позичальника та відповідним чином переносяться строки в договорі. Реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 444111XXXXXX9272. Позичальник може повернути кредит повністю або частково шляхом внесення готівки в касу кредитодавця, у тому числі у будь-якому відокремленому підрозділі кредитодавця, шляхом внесення готівки в касу Приватбанк, шляхом внесення коштів через програмно-технічні комплекси самообслуговування Приватбанк, шляхом безготівкового переказу коштів засобами веб-сайту privat24.ua, blago.ua, cashpoint.ua (у т.ч. через особистий кабінет). Позичальник самостійно сплачує за послуги з переказу коштів у відповідності до тарифів обраного позичальником фінансового посередника.
Згідно п. 5.9 кредитного договору, позичальник підтверджує, отримання від кредитодавця усієї інформації та надання кредитодавцю усіх запевнень і гарантій, зазначених в цьому розділі договору, шляхом власноручного підпису на договорі.
Згідно п. 5.18 кредитного договору, додаток № 1, а також інші додатки та/або додаткові угоди до договору є невід`ємною частиною цього договору.
Додаток № 1 до цього договору містить графік платежів за кредитним договором № 55451241 від 23 листопада 2023 року, який містить дату видачу/дата платежу 23 листопада 2023 року/21 лютого 2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 90, сума кредиту за договором 8000,00 грн., проценти за користування кредитом 23 400,00 грн., реальна річна процентна ставка - 53 903,70%, загальна вартість кредиту 31 400,00 грн. (а. с. 9 зворот).
Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 23 листопада 2023 року.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного кредитного договору сторонами чітко узгоджено суму кредиту - 8000,00 грн., строк кредитування - 90 днів, термін повернення кредиту - 21 лютого 2024 року, позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у розмірі та порядку: з 1-го по 15-й день користування кредитом (з 24 листопада 2023 року по 8 грудня 2023 року) - 2% у сумі 2400,00 грн. (по 160,00 грн. на день) на підставі п. 1.7.1 кредитного договору; з 9 грудня 2023 року по 27 грудня 2023 року - відповідно до п. 1.7.2 кредитного договору - 3,5% (по 280,00 грн. на день). З 28 грудня 2023 року товариство зменшило відсоткову ставку до 2,49%, тобто нарахування здійснювалося по 199,20 грн. на день. При цьому суд виходив із того, що розрахунок відсотків виконано відповідно до положень кредитного договору, шляхом множення кількості днів користування кредитом на відсоткову ставку з урахуванням періоду та її розміру, а умови нарахування не виходять за межі погоджених сторонами зобов`язань. І оскільки позичальник ОСОБА_1 не виконав умови договору та не повернув у строк і в порядку, визначених у договорі, отримані кошти, продовжує ними користуватися, то з урахуванням встановленого, неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача, а тому його порушене право підлягає поновленню шляхом задоволення позовних вимог.
Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та обґрунтованим.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). 
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 підписав кредитний договір № 55451241 від 23 листопада 2023 року одноразовим ідентифікатором 836041.
Договір підписаний позичальником ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 836041 23 листопада 2023 року о 06:02 та направлений на номер телефону НОМЕР_2 (а. с. 71).
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який укладено в електронній формі та належним чином оформлений сторонами. 
У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його міркування щодо неукладеності кредитного договору із позбавленням його юридичної сили і не створення ним правових наслідків для сторін, спростовуються викладеним, підтверджуючи, що такий договір є належним доказом у цій справі.
Безпідставними і такими, що не відповідають дійсності та не спростовують висновків суду є доводи апеляційної скарги в тому, що копія платіжної інструкції за кредитним договором за своїм змістом не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, зокрема її пункту 37, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, цей доказ складений не українською мовою, без ідентифікації отримувача, а також не може бути доказом зарахування коштів саме відповідачу ОСОБА_1 .
Так, принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних і допустимих відомостей, підтверджених доказами.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься також і в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.
Первісний кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність якого регулюється Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Тому такий доказ, як виписку з рахунку позичальника на підтвердження отримання ним кредитних коштів, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати, оскільки не є емітентом банківських послуг в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» з урахуванням перерахування первісним кредитором ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» коштів на банківську карту номер НОМЕР_3 , що обслуговується в АТ «Універсал Банк» не володіє та не може володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки не є банком. 
На підтвердження факту перерахування коштів позивач надав усі можливі за таких обставин докази перерахування коштів, а саме: платіжну інструкцію Fondy за кредитним договором № 55451241 від 23 листопада 2023 року 08:04 про перерахування на рахунок ОСОБА_1 коштів згідно договору № 55451241 у сумі 8000,00 грн. на банківську карту НОМЕР_3 (а. с. 10).
Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.
Відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи факт отримання ним грошових коштів за кредитним договором № 55451241 від 23 листопада 2023 року, не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих своїх заперечнь, зокрема - виписки з власного банківського рахунку, доступ до якої він має як клієнт банку-емітента платіжної картки АТ «Універсал Банк», або довідки про відсутність у нього такого рахунку на момент укладення договору та перерахування коштів.
Колегія суддів вважає, що така процесуальна поведінка відповідача не відповідає принципам добросовісності, відкритості та поваги до інших учасників процесу і суду. Вона не спрямована на сприяння суду у своєчасному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи й справедливому вирішенні спору, а свідчить про намагання відповідача уникнути виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем.
При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню обох сторін.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані і встановлені належними доказами всі обставини, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для відповідача, власним тлумаченням норм права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Отже, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
Частинами 1 і 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 2). 
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У частині третій статті 137 ЦПК України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження №61-44217св18) та інших.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. в суді апеляційної інстанції до відзиву на апеляційну скаргу долучено у копіях: договір про надання правової допомоги від 30 грудня 2025 року № 20251230-5, згідно пункту 4.2 якого у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 8000,00 грн., сума, вказана в п.4.2 даного договору є гонораром адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.7) (а. с. 162-163); розрахунок суми судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а. с. 164); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001477 (а. с. 166); ордер серії ВС № 1429996 на надання правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокатом Бачинським О. М. (а. с. 130). 
З огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з нього на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., понесених позивачем у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з урахуванням критерію розумності, виправданості, співмірності, складності справи й виконаних адвокатом робіт.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	В. В. Сопрун