Справа № 748/378/26 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В. 	
Провадження № 33/4823/358/26 	  	
Категорія - ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Як встановив суд, 02 лютого 2026 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, за місцем розташування військової частини, на території Чернігівського району, Чернігівської області, перебував у стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «BrACAudit-V420 U8300» – 1,827 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного військового адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на час освідування на стан алкогольного сп`яніння він перебув на лікарняному, а тому не виконував обов`язків військової служби, та посилається на те, що у матеріалах справи відсутній висновок із закладу охорони здоров`я, яким підтверджено стан його сп`яніння. Також, акцентує увагу на тому, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права, оскільки розгляд справи, було здійснено без його участі, що позбавило останнього можливості надати свої пояснення з приводу даних обставин події.
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням поважності причин його пропуску. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на даний час.

Як зазначено у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії КИЧН/Д №71 від 02.02.2026 року, ОСОБА_1 02 лютого 2026 року об 11 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, за місцем розташування військової частини, на території Чернігівського району, Чернігівської області, перебував у стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «BrACAudit-V420 U8300» – 1,827 проміле.
Аналізуючи зміст протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у ньому, який також і особисто в графі пояснення військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «свою вину визнаю», що підтверджує його згоду, на той період часу, з даними результатів огляду (а.с.4).
Отже, протокол про військове адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, також підтверджуються інформацією з роздруківки приладу «BrACAudit-V420 U8300», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить – 1,827 проміле, з яким останній погодився (а.с.12).

Враховуючи, що ОСОБА_1 із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився, останній до медичного закладу не направлявся, відповідно такий огляд не проводився, що цілком логічно і відсутність висновку у матеріалах справи.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість посадової особи, яка склала даний протокол відносно ОСОБА_1 , у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені його права, оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що свою вину визнає і заперечень не має (а.с.15).

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу військового адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, перебував на території військової частини, в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії особливого періоду в Україні.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила військове адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому військовому адміністративному правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року
про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач