Справа № 359/385/26
Провадження № 3/359/577/2026

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
24 лютого 2026 року  м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Онишко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль НПУ ДПП УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
13.01.2026 року о 03 год. 55 хв. в м. Борисполі по вул. Героїв Азовсталі 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
В поясненнях захисниця зазначила, що під час проведення огляду не було враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції повідомив, про свій статус військовослужбовця та надав для підтвердження відповідні документи. Незважаючи на це працівниками поліції було проведено поверхневий огляд та запропоновано огляд на стан наркотичного сп`яніння з порушенням спеціальної процедури, встановленої ст. 266-1 КУпАП, яка передбачає особливий порядок проведення огляду на стан сп`яніння щодо військовослужбовців. 
Таким чином, дії працівників поліції були здійсненні з порушенням передбаченої законом процедури, що ставить під сумнів допустимість та законність зібраних доказів у справі. 
Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №565320 від 13.01.2026 містить невідповідність, а саме: відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом о 03 год. 55 хв. Водночас зазначені у протоколі відомості не узгоджуються з фактичними даними зафіксованими на відеозаписі долученому до матеріалів справи. З аналізу цього відеозапису вбачається, що саме о 03 год. 55 хв. працівниками поліції вже проводився поверхневий огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на 04.хв. 37 сек. відеозапису.
Отже, на вказаний у протоколі час ОСОБА_1 вже перебував у безпосередньому контакті з працівниками поліції та не здійснював керування транспортним засобом, а відносно нього проводилися процесуальні дії. Це свідчить про розбіжність між фактичним перебігом подій та їх відображенням у протоколі. 
Така невідповідність ставить під сумнів достовірність зазначеного у протоколі часу нібито вчинення правопорушення, порушує хронологічну послідовність подій та не дає можливості встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, зокрема сам факт керування транспортним засобом саме у визначений у протоколі момент часу.
Таким чином, наведені розбіжності між змістом протоколу та відео фіксацією події свідчать про неналежність та недостовірність зафіксованих у протоколі обставин, що підлягає оцінці судом при вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
У п.10 протоколу зазначено, що подія фіксувалася на технічний засіб відеозапису №47560 та №475240. Водночас, відповідно до відеозапису долученого до матеріалів справи «130 Лимар» приєднано відеозапис з ще однієї боді-камери №766292, яка у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначена як технічний засіб. 
Таким чином, вказаний відеозапис не може вважатися належним доказом, оскільки його походження та зв`язок із зафіксованою подією не підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення. Відповідно, такий доказ не відповідає вимогам процесуального законодавства щодо належності та допустимості доказів.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №565320 від 13.01.2026, а саме в п.5 зазначено, що особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_3 . Однак, згідно з протоколом, посвідчення водія не вилучалося, що суперечить вимогам ст. 265-1 КУпАП.
Таким чином, протокол складено з грубими процесуальними порушеннями, що позбавляє його статусу належного та допустимого доказу вини.
Виходячи з вищевикладеного, захисник Онишко В.М. просила суд закрити провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Заслухавши думку захисника та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.
Постановою «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 № 1306 зазначалося, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
Згідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно п.2.5. II Постанови КМУ України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №565320 від 13.01.2026 (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.6); довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП (а.с.7); даними відеозапису з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини правопорушення (а.с.8). 
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису наданого працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що він відмовився, що є порушенням п.2.5 ПДР України. Йому було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст.268 КУпАП, порядок проходження огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння та в разі відмови водія від проходження на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, що передбачено диспозицією вказаної статті. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами, зазначеними у ст. ст. 218–221 цього Кодексу, зокрема за ст. 130 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції України.
Відповідно цього ж пункту, уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, за ст. 44, ч.ч.2,3 ст. 123, ст.ст. 172-10- 172-20,173,174,178,182,184-1,185 та 185-7 КУпАП, тобто передбачено вичерпний перелік таких статей.
Отже, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, уповноважені складати виключно уповноважені працівники органів Національної поліції.
Статтею 266-1 КУпАП, на яку посилається у своєму клопотанні захисниця, регламентовано проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців у інших випадках, не пов`язаних з керуванням транспортними засобами, а огляд з метою встановлення стану сп`яніння водіїв регламентовано ст. 266 КУпАП.
Тому, суд відхиляє доводи захисниці з приводу порушення працівниками поліції процедури огляду, яка була застосована до військовослужбовця ОСОБА_1 , а при складанні протоколу серії ЕПР1 № 565320 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції були у повному обсязі додержані всі вимоги КУпАП та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015року.
Суд критично оцінює доводи захисника щодо нібито допущених працівниками поліції порушень процедури огляду, застосованої до військовослужбовця ОСОБА_1 , та вважає їх необґрунтованими. Матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565320 стосовно ОСОБА_1 , працівниками поліції було повністю дотримано вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складених відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.
Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Відповідно достатті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 665,60 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA488999980313030149000010001; отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача - Казначейство України; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 665,60 грн. на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП  у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя     Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.