Провадження № 2/742/1296/26 
Єдиний унікальний № 742/927/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Давидчука Д.П., секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на своє утримання аліменти, у зв`язку з продовженням ним навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 9000,00 грн щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_2 2 березня 2002 року. З 01 вересня 2025 року позивач навчається на денній формі навчання у відокремленому підрозділі в Національному університеті біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут», та буде продовжувати навчання до 30.06.2029 року включно.
У зв?язку з тим, що у позивача загальна сума необхідних щорічних витрат на його навчання становить 34600,00 грн, не враховуючи витрат на його базові потреби (харчування, одяг, транспорт, медичні послуги тощо), а відповідач зобов?язаний утримувати дитину до досягнення нею 23 років, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до закінчення ним навчання.
ІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
ІІІ. Позиції сторін у справі.
Позивач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.
Згідно з ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.
Відтак, 01.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення у справі.
IV. Встановлені судом фактичні обставини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13). 
Згідно з довідкою відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» №02-13/16 від 23.01.2026, ОСОБА_1 дійсно навчається в інституті за денною формою навчання за спеціальністю «автомобільний транспорт», термін навчання 01.09.2025-30.06.2029(а.с.14). 
Відповідно до договору №252 від 11.08.2025 року про навчання у ВП НУБіП України «Ніжинський агротехнічний інститут» м. Ніжин та копію договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11.08.2025 року форма навчання – за рахунок коштів фізичних осіб, річна вартість навчання становить – 26600,00 грн.(а.с.15-18).
Відповідно до платіжної інструкції платника ОСОБА_4 від 29.08.2025 встановлено, що на рахунок отримувача Ніжинського агротехнічного інституту здійснено оплату за проживання в гуртожитку ОСОБА_1 (а.с.19). 
Згідно змісту позову, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», так, у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд приймає до уваги, що навчання на денній формі позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. 
За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач ОСОБА_1 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, який не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, визнавши позов в повному обсязі. Суд, виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 9000,00грн щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. за подання позовної заяви, від сплати якого звільнено позивача.
Доказів звільнення від сплати судового збору відповідачем не надано.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,  354, 430 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на його утримання, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 9000,00 грн щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 16.02.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 грн 20 коп. судового збору.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення 01.04.2026

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК