ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2026 р. Справа№ 927/934/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача: не з`явились 
від відповідача 1: Руденко Н. В.
від відповідача 2: не з`явились
від відповідача 3: не з`явились
від прокуратури: Синюк І. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
на рішення господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 
у справі № 927/934/25 (суддя В. В. Шморгун)
за позовом Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Державної служби статистики України
до: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ"
3. Національної академії статистики, обліку та аудиту
про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позову

У вересні 2025 року Чернігівська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Державної служби статистики України звернулась до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" та Національної академії статистики, обліку та аудиту про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 13/18-21, укладеного 20.05.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" та Національною академією статистики, обліку та аудиту, об`єктом якого є нерухоме майно будівля колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25; та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" повернути Національній академії статистики, обліку та аудиту за актом приймання-передачі про повернення державного нерухомого майна будівлю колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25. 

Позов мотивований тим, що оспорюваний договір укладений з порушенням вимог законодавства, зокрема, положень Закону України "Про освіту", зокрема, ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", оскільки об`єкти та майно державних закладів освіти не підлягають використанню не за освітнім призначенням, оренда майна освіти дозволена лише для надання послуг, які не можуть бути забезпечені закладом освіти самостійно і які безпосередньо пов`язані з обслуговуванням учасників освітнього процесу, а спірне приміщення, що перебуває на балансі Національної академії статистики, обліку та аудиту, передано в оренду ТОВ "Смарт Північ", основний вид діяльності якого не пов`язан з освітнім процесом, тому за висновком прокурора, наявні обставини для визнання недійсним такого договору на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України та повернення об`єкта оренди його балансоутримувачу.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях позов не визнало та заперечувало з таких підстав: прокурор подав позов з пропуском строку позовної давності; об`єкт оренди не використовувався за призначенням навчальним закладом понад п`ять років, а тому може бути використаний при укладенні договору оренди за будь-яким призначенням, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 29 Порядку від 03.06.2020 № 483; відсутні підстави для представництва інтересів держави при зверненні прокурора із цим позовом, оскільки він фактично замінює право власника майна в особі Державної служби статистики України на надання правової оцінки даному правочину та, за потреби, подальшого захисту своїх майнових прав.

ТОВ "Смарт Північ" заперечувало проти позовних вимог та просило відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів нецільового (не за освітнім призначенням) використання об`єкта оренди (актів обстеження, протоколів огляду, документів по господарську діяльність чи свідчень, отриманих у процесуальному порядку); не надано доказів належності об`єкта оренди до майна закладу освіти; позов подано після спливу строку позовної давності; чинне законодавство дозволяє передачу в оренду нерухомого майна, у тому числі закладів освіти у разі, якщо об`єкт понад 5 років не використовувався в освітній діяльності; прокурором не доведено, що припинення оренди принесе більше вигод, ніж її продовження. Також, ТОВ "Смарт Північ" вказало, що прокуратурою не доведено у чому саме полягає захист інтересів держави, оскільки укладання договору не призвело до порушення інтересів держави чи самого закладу освіти.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 у справі №927/934/25 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 13/18-21, укладений 20.05.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" та Національною академією статистики, обліку та аудиту, об`єктом якого є нерухоме майно будівля колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25. 
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" повернути Національній академії статистики, обліку та аудиту за актом приймання-передачі про повернення державного нерухомого майна будівлю колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Північ" на користь Чернігівської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910114, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) 1614,94 грн витрат зі сплати судового збору.
Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  на користь Чернігівської обласної прокуратури 1614,93 грн витрат зі сплати судового збору. 
Стягнуто з Національної академії статистики, обліку та аудиту на користь Чернігівської обласної прокуратури 1614,93 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор првавомірно звернувся до суду з позовною заявою в особі Державної служби статистики України, оскільки доведено пасивну поведінку позивача, як органу який здійснює управління спірним майном, оскільки Державній службі статистики України було відомо про порушення законодавства при укладенні відповідачами спірного договору оренди, але він не звернувся до суду за захистом порушеного права. Також суд першої інстанції зазначив, що зміст оспорюваного договору суперечить приписам Закону України "Про освіту", оскільки укладаючи оспорюваний договір сторони не дотрималися вимог вказаного закону, не встановили обмеження щодо використання такого майна, яке мало б бути пов`язане з навчально-виховним процесом чи обслуговування учасників освітнього процесу саме з метою забезпечення освітнього процесу. Суд зазначив, що відсутність у договорі оренди нерухомого майна конкретного цільового призначення та, надання ТОВ "Смарт Північ", у якого відсутні види економічної діяльності, які пов`язані з освітнім процесом, права самостійно, на власний розсуд використовувати орендовану будівлю, свідчить про пряме порушення приписів ч. 4статті 80 Закону України "Про освіту". З огляду на вказане, місцевий господарський суд дійшов висновку про укладення оспорюваного договору оренди з порушенням вимог закону і про наявність підстав для визнання його недійсним відповідно до положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Також, суд першої інстанції визнав обґрунтованою вимогу прокурора про зобов`язання повернути майно та задовольнив цю позовну вимогу, оскільки оспорюваний договір оренди визнано судом недійсним, правовою закономірністю є відновлення стану, що існував до його укладення, тому з огляду на те, що у ТОВ "Смарт Північ" відсутні законні підстави для користування орендованим приміщенням, воно підлягає поверненню Балансоутримувачу.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяв відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки перебіг позовної давності був фактично зупинений спочатку через впровадження карантинних заходів, а згодом - через введення в Україні воєнного стану. Враховуючи, що воєнний стан на момент звернення з позовом триває, строк позовної давності вважається продовженим в силу закону. Таким чином, правові підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України, відсутні.

Короткий зміст апеляційної скарги і заперечень на неї

Не погодившись з рішенням господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 у справі №927/934/25, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що: 
Державна служба статистики України, яка є власником спірного майна, є лише галузевим державним органом до сфери управління яких належать заклади вищої освіти, зокрема Національна академія статистики, обліку та аудиту (балансоутримувач). Повноваження Державної служби статистики у сфері освіти чітко вказані в статті 13 Закону "Про вищу освіту", а саме формування держзамовлення, ліцензування, аналіз якості освіти тощо;
оскільки повноваження Державної служби статистики України стосуються переважно освітнього процесу та стратегічного управління, укладення договору оренди спірного приміщення жодним чином не обмежує і не порушує вказані специфічні права відомства;
Державна служба статистики України не є стороною договору оренди. Згідно з законом, якщо особа оскаржує договір, у якому вона не бере участі, вона повинна довести, як саме цей документ шкодить її конкретним правам;
прокурором не доведено, що права позивача реально порушені, тому суд має відмовити у позові, навіть якщо сам договір був укладений з якимись іншими порушеннями;
при винесені рішення суду судом першої інстанції не було враховано пропуск прокурором терміну позовної давності, судом першої інстанції відхиллено заяву відповідача про застосування термінів позовної давності; 
судом не взято до уваги твердження відповідача, що обмеження щодо використання майна освіти не поширюються на об`єкти, які мають площу 500 кв. м і більше (у даній справі - 859 кв. м) та не використовуються у діяльності закладу понад 5 років; 
Державна служба статистики України надала офіційний дозвіл на оренду ще у 2020 році, і цей дозвіл є чинним. Жодних заперечень від власника майна не надходило; 
ТОВ "Смарт Північ" не має заборгованості з орендної плати та виконує умови договору;
заклади освіти мають законне право надавати платні послуги шляхом оренди тимчасово вільних приміщень, якщо це не погіршує умови навчання студентів. Оскільки будівля стояла порожньою 5 років, її оренда ніяк не вплинула на поточний навчальний процес Академії.

24.12.2025 через систему "Електронний суд" Чернігівська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити в її задоволенні та залишити в силі оскаржуване судове рішення, як таке, що ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства. 

Позивач вказав на надуманість доводів скаржника щодо повноважень Державної служби статистики України, безпідставність посилань скаржника на відсутність підстав для недійсності оспорюваного правочину. 

Процедура апеляційного провадження

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 (судді Ходаківська І.П. - головуюча, Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 у справі № 927/934/25 та призначено її до розгляду на 14.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 у справі № 927/934/25, розгляд справи № 927/934/25 відкладено на 25.02.2026. 

Склад суду змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 справу прийнято колегією суддів у визначеному складі до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.03.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 за клопотанням представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях - Руденко Наталії Володимирівни розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 розгляд справи відкладено на 26.03.2026.

У судовому засіданні 26.03.2026 в режимі відеоконференції взяв участь представник скаржника, який просив задовольнити апеляційну скаргу.

Присутній у судовому засіданні 26.03.2026 представник прокуратури просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи явку своїх представників у судове засідання 26.03.2026 не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, листом від 14.03.2018 № 57 Національна академія статистики, обліку та аудиту ініціювала перед РВ ФДМУ процедуру пошуку орендарів для об`єкта за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25. При цьому Балансоутримувач надав копію технічного паспорта будівлі та наголосив на необхідності передачі об`єкта в оренду як цілісного майнового комплексу.

Листом від 13.01.2020 № 16.2-07/83 Державна служба статистики України (далі - Держстат) висловила свої пропозиції до змісту майбутнього договору оренди, зокрема щодо порядку розподілу орендної плати за використання спірного майна.

17.01.2020 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленком В. В. проведено державну реєстрацію права власності за Державною службою статистики України на нерухоме майно будівлю навчального корпусу площею 859 кв.м, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25.

Державна служба статистики України надала РВ Фонду держмайна пропозиції щодо використання об`єкта оренди спірного нерухомого майна офісні приміщення (додаток до листа Держстату від 06.08.2020 №16-09/1129-20).

Національна академія статистики, обліку та аудиту (балансоутримувач) у своєму листі від 30.11.2020 № 1147 підтвердила факт тривалого (понад п`ять років) невикористання спірного нерухомого майна в освітньому процесі, особи, які працюють або навчаються в даній будівлі, відсутні.

У листі від 05.02.2024 №109 Національна академія статистики, обліку та аудиту надала РВ Фонду держмайна перелік обмежень щодо цільового використання спірного нерухомого майна, а саме: 1. Бібліотеки. Театри. Кінотеатри, діяльність з кінопоказів. 2. Науково-дослідні установи, наукові парки. 3. Склади. Камери схову, архіви. 4. Ритуальні послуги. Громадські вбиральні. Збір і сортування вторинної сировини. 5. Стоянки автомобілів. Розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів і вантажів. Станції технічного обслуговування автомобілів. В листі Національна академія статистики, обліку та аудиту від 26.02.2021 №171 просила встановити строк оренди 5 років.

03.03.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі РВ Фонду держмайна) видало наказ № 13/147 "Щодо прийняття рішення про оголошення аукціону", у пункті 1 якого зазначено оголосити аукціон, за результатами якого може бути укладений договір оренди нерухомого державного майна будівлі колишнього навчального корпусу загальною площею 859 кв.м, розташованої за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25, що обліковується на балансі Національної академії статистики, обліку та аудиту (далі Балансоутримувач).

У пункті 2 наказу № 13/147 від 03.03.2021 затверджено додаткові умови оренди, а саме: встановити строк оренди 5 років; обмежити використання об`єкта оренди відповідно до п. 54 Порядку для розміщення наступного цільового призначення: 3. Бібліотеки. Театри. Кінотеатри, діяльність з кінопоказів. 7. Науково-дослідні установи, наукові парки. 10. Склади. Камери схову, архіви. 15. Ритуальні послуги. Громадські вбиральні. Збір і сортування вторинної сировини. 16. Стоянки автомобілів. Розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів і вантажів. Станції технічного обслуговування автомобілів.

16.03.2021 в ЕТС "Прозорро.Продажі" орендодавець - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях розмістило оголошення про передачу нерухомого майна - будівлі колишнього навчального корпусу площею 859,0 кв.м, розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гонча, 25, в оренду строком на 5 років з переліком обмежень щодо його цільового використання, який відповідає вказаному у наказі РВ Фонду держмайна від 03.03.2021 №13/147 про оголошення аукціону. 

14.04.2021 відбувся аукціон з продажу права оренди спірного нерухомого майна, за результатами якого переможцем визнано ТОВ "Смарт Північ" (протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-03-16-000068-1 від 21.04.2021).

20.05.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - Орендодавець), Національною академією статистики, обліку та аудиту (далі - Балансоутримувач) і ТОВ "Смарт Північ" (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №13/18-21 (далі Договір оренди), за умовами якого Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування будівлю колишнього навчального корпусу площею 859,0 кв.м, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25.

У п. 7.1 розділу І Договору оренди зазначено, що майно може бути використане за цільовим призначенням на розсуд Орендаря за винятком цільових призначень:
7.1.1. Бібліотеки. Театри. Кінотеатри, діяльність з кінопоказів.
7.1.2. Науково-дослідні установи, наукові парки.
7.1.3. Склади. Камери схову. Архіви.
7.1.4. Ритуальні послуги. Громадські вбиральні. Збір і сортування вторинної сировини.
7.1.5. Стоянки автомобілів. Розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів і вантажів. Станції технічного обслуговування автомобілів.

Згідно з п. 2.1 розділу ІІ Договору оренди Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акта приймання-передачі Майна.

За умовами п. 9.1, 16 розділу І, п. 3.3 розділу ІІ Договору оренди місячна орендна плата становить 25 764,00 грн без ПДВ. Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50/50%.

Пунктами 4.1, 4.2 розділу ІІ Договору оренди визначено шо у разі припинення договору Орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно; відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або витрати орендованого майна; підписати акт повернення з оренди орендованого майна не пізніше наступного робочого дня з моменту його отримання від Балансоутримувача.

Відповідно до пункту 12.1 (1) розділу І, п. 12.1 (1) розділу ІІ Договору оренди він укладений строком на 5 років з дати набрання чинності цим договором. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором.

На виконання умов Договору оренди Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування спірну нежитлову будівлю, про що складено акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.05.2021.

Відповідно до роздруківки з Реєстру суб`єктів освітньою діяльності Національна академія статистики, обліку та аудиту є закладом вищої освіти.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 13.04.2021 видами економічної діяльності ТОВ "Смарт Північ" є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.50 змішане сільське господарство; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 01.64 оброблення насіння для відтворення; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 52.10 складське господарство.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.10.2025 основним видом економічної діяльності ТОВ "Смарт Північ" є 85.60 - допоміжна діяльність у сфері освіти.

ТОВ "Смарт Північ" надало копії платіжних доручень та інструкцій про сплату орендної плати у 2021-2025 роках.

Підставою для звернення прокурора до суду стало порушення імперативної заборони щодо використання майна закладів освіти не за цільовим призначенням згідно з ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", невідповідність діяльності орендаря (вирощування зернових) профілю діяльності освітнього закладу, незаконність умов договору оренди в частині надання орендарю права використовувати приміщення на власний розсуд, необхідність захисту інтересів держави у сфері збереження матеріально-технічної бази вищої школи, а також пасивність уповноваженого органу управління (Держстату), який за наявності порушень не вжив заходів для розірвання правочину та повернення майна у володіння Академії.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною 4 статті 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Так, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що прокурор належним чином обґрунтував підстави для представництва ним інтересів держави і подав даний позов з дотриманням вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та повідомив позивача про звернення з позовною заявою.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 зазначеного кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Відповідно до частини першої ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) право або інтерес особи, яка звернулася до суду. 

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Правовий режим використання державного та комунального майна закладу освіти регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна", Законом України "Про освіту" .

За змістом ч. 1 ст. 79 Закону України "Про освіту" (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути: доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Відповідно до частини 1 статті 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Частиною 4 статті 80 Закону України "Про освіту" встановлено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Як встановив суд першої інстанції, спірне орендоване нерухоме майно перебуває на балансі Національної академії статистики обліку та аудиту. 

Разом з тим, відповідач-2 стверджує, що об`єкт оренди не належить до майна закладу освіти, посилаючись на лист Держстату від 30.04.2025 №16-09/446-25, у якому зазначено, що об`єкт є непрофільним та розглядається як потенційний об`єкт приватизації.

Суд першої інстанції відхилив дане твердження вказавши, що лист не спростовує факту належності спірного нерухомого майна до закладу освіти. 

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем-2 використання об`єкту оренди здійснюється всупереч частині 4 статті 80 Закону України "Про освіту", оскільки укладаючи оспорюваний договір сторони не дотрималися вимог статті 80 Закону України "Про освіту", не встановили обмеження щодо використання такого майна, яке мало б бути пов`язане з навчально-виховним процесом чи обслуговування учасників освітнього процесу саме з метою забезпечення освітнього процесу. ТОВ "Смарт Північ" станом на 13.04.2021 не мало серед своїх видів економічної діяльності, виду діяльності який був би пов`язаний з освітнім процесом і жодних доказів на підтвердження надання у спірній будівлі послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо Національною академією статистики, обліку та аудиту, пов`язаних із забезпеченням її освітнього процесу або обслуговуванням учасників цього освітнього процесу, ТОВ "Смарт Північ" суду не надано, а тому прокурором доведено обставини, з якими закон пов`язує можливість визнання договору оренди від 20.05.2021 недійсним.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про укладення оспорюваного договору оренди з порушенням вимог закону, а відтак і про наявність підстав для визнання його недійсним відповідно до положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України та задоволення похідної позовної вимоги про повернення орендованого майна. 

Разом із тим судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Договір оренди від 20.05.2021 року № 13/18-21 укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Національної академії статистики, обліку та аудиту та ТОВ "Смарт Північ". Договір укладено за результатами аукціону, який було оголошено наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №13/147 від 03.03.2021, який проводився через електронну торгову систему Prozorro.sale відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Об`єктом оренди є будівля, позначена як "колишній навчальний корпус", строк оренди становить п`ять років із дати набрання договором чинності. 

Пункт 7 договору оренди дозволяє використання об`єкта за розсудом орендаря, за винятком певних цільових призначень, заборонених законодавством. 

Як встановлено судом першої інстанції, прокурор стверджує, що ТОВ "Смарт Північ" використовує орендоване приміщення не за освітнім призначенням, оскільки у відповідача- 2 відсутній вид економічної діяльності пов`язаний з освітньою діяльністю. 

Проте, як зазначено відповідачем-2, позивачем не доведено, що спірне орендоване майно належить до майна діючого закладу освіти. 

Як вбачається з матеріалів справи позивач посилається на витяг з Державного реєстру речових прав від 09.05.2025 №426261605, де вказано, що об`єкт оренди - "навчальний корпус", проте це не підтверджує актуальний статус спірного майна як майна закладу освіти, враховуючи лист Держстату від 30.04. 2025 року № 16-09/446-25 в якому чітко зазначено, що об`єкт є непрофільним і розглядається як потенційний об`єкт приватизації. 

Також, позивачем не доведено, що ТОВ "Смарт Північ" здійснювало в орендованому приміщенні діяльність не пов`язану з освітнім процесом. 

Як встановлено колегією суддів, матеріали справи не містять доказів підтвердження фактичного використання об`єкта оренди під час виконання договору. Відсутні будь-які акти обстеження, протоколи огляду орендованого приміщення, складені за участю представників балансоутримувача або орендодавця, документи про господарську діяльність (договори з клієнтами, товарні накладні, графіки роботи персоналу), свідчення чи пояснення посадових осіб балансоутримувача, орендаря, приписи та/або акти контролюючих органів, які фіксують порушення режиму використання об`єкта та які підтверджували б, що відповідач -2 в орендованому приміщенні веде діяльність не пов`язану з освітнім процесом. 

Як вбачається з відзиву ТОВ "Смарт Північ", відповідач-2 вказує, що наказом директора товариства з 25.02.2022 було заборонено використання орендованого приміщення для будь-яких цілей до завершення воєнного стану. До 25.02.2022 року орендоване приміщення не використовувалось через необхідність проведення ремонтних робіт, проте станом на лютий 2022 не був затверджений кошторис. Відповідач - 2 зазначає, що спірне приміщення не використовувалось в діяльності товариства, будь-яка діяльність в ньому не здійснювалась. 

Відповідач-2 також зазначає, що матеріалами справи не доведено, що спірний об`єкт оренди належить до майна діючого закладу освіти, функціонально пов`язаного з освітнім процесом, оскільки в листі Державної служби статистики від 30.04.2025 року №16-09/446-25 зазначено, що даний об`єкт оренди є непрофільним і розглядається як потенційний об`єкт приватизації, і саме це суперечить твердженню Позивача про його освітнє призначення об`єкту ооренди.

Дані обставини проігноровані судом першої інстанції, та не надано правової оцінки доказам про статус майна.

За даними довідки Національної академії статистики, обліку та аудиту від 30.11.2020 року №1147, майно, що виступає предметом договору оренди не використовується в навчальній діяльності більше п`яти років. Відповідно до інформації про об`єкт, необхідної для внесення в ЕТС для передачі в оренду (форма 1.1.) об`єкт може бути використаний лише для розміщення офісних приміщень.

Як стверджує скаржник, дозвіл Державної служби статистики України, наданий листом від 13.07.2020 р. № 16.2-11/1017-20 є чинним. Жодних листів і заяв про скасування дозволу за вищевказаним договором оренди на адресу Регіонального відділення не надходило. 

ТОВ "Смарт Північ" вказує, що заборгованність за договором оренди відсутня, умови договору не порушують права сторін. 

Відповідно до Акту приймання - передачі від 20.05.2021 року сторонами договору оренди засвідчено стан майна: протікає дах, згнила підлога, відсутнє опалення. Стан майна не відповідає ДБН В.2.2-3:2018 "Заклади освіти". 

Скаржник зазначає, що в такому стані, без проведення ремонту, дане приміщення не могло бути використане для освітній цілей, навчальний процес в будівлі неможливий. Об`єкт оренди не використовувався за призначенням навчальним закладом понад п`ять років, а тому міг бути використаний при укладенні договору оренди за будь-яким призначенням.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна від 03.06.2020 № 483 визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна". 

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" заклади освіти мають право надавати послуги з надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна, що тимчасово не використовується у освітній діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установі) освіти.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму ВГС України від 29.03.2013 № 11).

Перелік платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796, передбачає, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується в навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Така норма відповідає аб. 4 п. 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. № 483, та вищенаведеним нормам ст.ст.79, 80 Закону України "Про освіту".

Як зазначено вище, відповідач -2 зазначав, що орендоване на час укладення договору оренди перебувало у стані, що потребує капітального ремонту і проведення будь-якої діяльності в тому числі освітньої з обслуговуванням учасників освітнього процесу у такій будівлі неможливе без капітального ремонту. 

Проте, дані обставини місцевим господарським судом залишено поза увагою, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ТОВ "Смарт Північ" проводив будь-яку іншу господарську діяльність яка не є освітньою.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.03.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі РВ Фонду держмайна) видало наказ № 13/147 "Щодо прийняття рішення про оголошення аукціону", у пункті 1 якого зазначено оголосити аукціон, за результатами якого може бути укладений договір оренди нерухомого державного майна будівлі колишнього навчального корпусу загальною площею 859 кв.м, розташованої за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25, що обліковується на балансі Національної академії статистики, обліку та аудиту (далі Балансоутримувач).

Дослідивши зміст оспорюваного договору, колегією суддів встановлено, що об`єктом оренди є майно, передбачене п. 29 Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, але на таке майно поширюється виняток, передбачений абзацом десятим пункту 29 Порядку: майно не використовується у діяльності закладу протягом більш як п`ять років.

Про те, що будівля потребує капітального ремонту було вказано в акті приймання - передачі об`єкта оренди, яка складена сторонами, тобто - така інформація була відома сторонам Договору, зокрема і відповідачу ТОВ "Смарт Північ" після укладання договору оренди за результатом аукціону. ТОВ "Смарт Північ" зазначив, що мав намір здійснити ремонт приміщення, проте кошторис затверджено станом на лютий 2022 року не було. 

Відповідач -2 пояснив суду, що після укладення договору оренди, об`єкт оренди у господарській діяльності не використовував, а мав намір розпочати виконання ремонтних робіт задля безпечного використання у подальшому орендованого майна з дотриманням соціально-побутових умов, оскільки майно було передано в оренду у непридатному стані, про що зазначено вище.

Відповідач-2 протягом розгляду справи зазначав, що позивачем не доведено використання орендованого майна не тільки в не освітніх цілях, а і в будь-якій іншій господарській діяльності. 

Проте, вказані обставини судом першої інстанції залишені поза увагою, а прокурором не надано доказів протилежного. 

Такі обставини спростовують доводи прокурора у позовній заяві про те, що оспорюваний договір оренди укладений з порушенням чинного законодавства всупереч імперативній нормі ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту". 

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів констатує, що прокурором не надано і у матеріалах справи відсутні докази порушення порядку передачі в оренду, укладання договору чи фактичного використання (чи наміру використання ТОВ "Смарт Північ") спірного приміщення всупереч вимогам ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", і за відсутності таких доказів є безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що договір № 13/18-21 від 20.05.2021 р. укладено всупереч нормам ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту".

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено (Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.03.2026 у справі № 910/10956/24, від 16.03.2026 у справі № 464/4865/22).

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2026 у справі № 464/4865/22).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів висновує про безпідставність позовної вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди № 13/18-21 від 20.05.2021 та про недоведеність сукупності тих підстав, якими прокурор обґрунтовує позовну заяву.

Прокурором, як особою, на яку покладено тягар доказування в порядку ст. 74 ГПК України, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна будівля станом на момент укладення договору була інтегрована в освітній процес, навпаки, встановлено факт її невикористання за призначенням понад п`ять років; не доведено, що передача майна в оренду створює перешкоди в діяльності Національної академії статистики, обліку та аудиту або іншим чином порушує права учасників освітнього процесу. 

Враховуючи, що належність майна до діючого закладу освіти не доведена, а процедура укладення договору оренди відбулася за згодою органу управління, Державної служби статистики України, висновки суду першої інстанції про недійсність Договору № 13/18-21 від 20.05.2021 є передчасними та такими, що не ґрунтуються на всебічному дослідженні обставин справи.

Враховуючи недоведеність позивачем тих обставин з якими він пов`язував свої вимоги щодо визнання недійсним договору, колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем позовні вимоги у своїй сукупності свідчать про те, що права та охоронювані законом інтереси позивача не порушені, що є достатньою та самостійною підставою для відмови у позові.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відсутність порушеного права є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову (див. правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17). Відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (див. правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2023).

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, враховуючи що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, які становлять підставу вимоги про визнання недійсним договору оренди № 13/18-21 від 20.05.2021, за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 із ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Вимога про зобов`язання ТОВ "Смарт Північ" повернути Національній академії статистики, обліку та аудиту будівлю площею 859 кв.м., за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25 є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди №13/18-21 від 20.05.2021 і тому за відсутності підстав для визнання недійсним вищезазначеного договору в задоволені такої вимоги про повернення спірної будівлі також необхідно відмовити.

За таких обставин, апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч.ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення неправильно застосовано норми матеріального права (статті 256-267 ЦК України) та порушено норми процесуального права (статті 86, 236 ГПК України). 

З огляду на викладене, колегія доходить висновку, що доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях задовольнити.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025 у справі № 927/934/25 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (14000, вул. Князя Чорного, 9, місто Чернігів; код ЄДРПОУ 02910114) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (01133, місто Київ, Б. Лесі Українки, будинок 26а; код ЄДРПОУ 43173325) 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 20 копійок судового збору за подання апеляційної скарги. 

Доручити господарському суду Чернігівської області видати наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

О.О. Євсіков