єдиний унікальний номер справи 531/652/26
номер провадження 2/531/726/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Герцова О. М.,
за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором №547842-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2025 року в розмірі 19 014,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 17.07.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 547842-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.07.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 547842-КС-001про надання кредиту. 17.07.2025 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 547842-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0617, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.07.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Клопотою Л.С. було укладено Договір №547842-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №547842-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 7 596,80 грн., чим вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 13.03.2026 року утворилась заборгованість за Договором №547842-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 19 014,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 7 600,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 8 512,00 грн; суми прострочених платежів за комісією – 0,00 грн., суми заборгованості по штрафам – 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 2 902,40 грн.
Ухвалою судді від 30 березня 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
03.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що дійсно укладала кредитний договір та отримала від позивача приблизно 8 000,00 грн, частину з яких повернула (близько 6 000,00 грн).Разом з тим, сума в розмірі 19 000,00 грн, яку просить стягнути позивач, є завищеною, значно перевищує отриману суму кредиту та такою, що не відповідає принципам добросовісності. Просила суд критично оцінити наданий позивачем розрахунок та зменшити розмір заборгованості до реального та обґрунтованого рівня. А також, просила врахувати, що її чоловік є військовослужбовцем Національної Гвардії України, у зв`язку з чим їх сім`я перебуває у складних життєвих обставинах, оскільки частина сімейних витрат пов`язана із забезпеченням служби та повсякденними потребами.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він звертає увагу на те, що сторона відповідача не надала належних, достовірних та достатніх доказів, завірених належним чином, які підтверджують, що саме чоловік відповідачки перебував на військовій службі протягом строку дії кредитного договору, а саме з 17.07.2025 по 01.01.2026, що було б підставою для застосування норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів дружині військовослужбовця. Зазначає, що всі істотні умови договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором встановлені у кредитному договорі, який позичальник уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписав за допомогою одноразового пароля – ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». А також наведено судову практику апеляційних судів. Просив прийняти ці додаткові пояснення та врахувати під час розгляду справи; не брати до уваги під час вирішення справи докази, які сторона відповідача долучила до свого відзиву.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві та додаткових поясненнях по справі, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, просила справу розглянути за її відсутності.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 17.07.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 547842-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.07.2025 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 547842-КС-001 про надання кредиту. 17.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 547842-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0617, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.07.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №547842-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику кредит у розмірі 8 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк на який надається кредит - 24 тижні (п. 2.3 договору); дата повернення кредиту – 01.01.2026 (п. 2.14); стандартна процентна ставка за кредитом - в день 1,00%, фіксована; фіксована процентна є незмінною протягом усього строку (терміну) договору, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в одностороннньому порядку (п. 2.4); комісія за видачу кредиту – 1 600,00 грн (п. 2.5); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 19 785,72 грн (п. 2.9); орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6918,25% (п. 2.11).
Згідно з п. 4.2. кредитного договору позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 діб, починаючи з 8 дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Відповідно до п. 5.3. кредитного договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.
Згідно з п. 11.4.4. договору позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.
До укладання кредитного договору відповідач ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, кредитного посередника (за наявності), основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, повернення кредиту та інше. 
Як вбачається із матеріалів справи, 17.07.2025 року на виконання умов укладеного договору позивач видав відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 , вказаний позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи), що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів. 
Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази, як укладення між сторонами кредитного договору, так і перерахування грошових коштів на банківську картку ОСОБА_1 за його умовами. Вказані факти не заперечуються і відповідачем. 
Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №547842-КС-001 відповідачем ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснено часткову оплату на загальну суму 7596,80 грн.
Однак, належним чином ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 11.03.2026 року утворилась заборгованість за Договором №547842-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 19 014,40 грн, що складається з: заборгованості за кредитом – 7 600,00 грн; заборгованості по відсотках – 8 512,00 грн., заборгованості по штрафам - 2 902,40 грн, що підтверджується розрахунком за кредитом та довідкою про стан заборгованості.
Розглядаючи аргументи, наведені сторонами, суд приходить до наступних висновків.
Так, між сторонами склались правовідносини, що врегульовані нормами цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із дослідженого судом кредитного договору №547842-КС-001 від 17.07.2025 року встановлено, що його укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як було встановлено судом, договір про надання кредиту №547842-КС-001 від 17.07.2025 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку кредитодавця аналогом цифрового підпису засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (UA-0617), та за правовими наслідками прирівнюєтьсядо договору, укладеного у письмовій формі. При цьому, суд зауважує, що укладання договору в електронній формі здійснюється шляхом вчинення послідовних дій відповідача на сайті кредитора із підтвердженням кожної дії покроково, що підтверджується Візуальною формою послідовності дій клієнта.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» умови договору виконало та перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. 
Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Бізнес Позика» посилався на те, що станом на 09.10.2025 року заборгованість відповідача становить 21972 грн. 17 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредитом: 7707,93 гривень; заборгованість за відсотками - 14264 грн. 24 коп.
Розглядаючи доводи сторін щодо дійсного розміру заборгованості, суд виходить із наступного.
Пунктом 2.4 Кредитного договору сторони погодили фіксовану стандартну процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1%.
Відповідно до пп. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким в редакції чинній на час укладення кредитного договору військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави..
Особливий період відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України від 21.10.1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України було визначено в законодавчому порядку, такий період теж є особливим.
Із долученої до відзиву копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 18.05.2024 установлено, що відповідачка 18 травня 2024 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки військової частини № НОМЕР_4 від 02.04.2026 №900 старший солдат ОСОБА_3 дійсно проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 листопада 2021 року. На підтвердження проходження чоловіком відповідачки військової служби також було надано копію військового квитка серії НОМЕР_5 від 08.11.2021 та копію посвідчення військовослужбовця серії НОМЕР_6 від 16.10.2023.
Таким чином, на відповідачку, як дружину військовослужбовця ОСОБА_3 , розповсюджуються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом.
Суд відхиляє заперечення представника позивача про недоведеність того, що саме чоловік відповідачки перебував на військовій службі протягом строку дії кредитного договору, оскільки надані відповідачкою докази є належними та достатніми для підтвердження факту проходження її чоловіком військової служби за контрактом. З моменту укладення відповідачкою шлюбу (18 травня 2024 року) і до останнього дня дії кредитного договору (01 січня 2026 року) чоловік відповідачки брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Протягом вказаного строку проценти за користування кредитом не нараховуються на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками у розмірі 8 512,00 грн задоволенню не підлягають, а сплачені відповідачкою кошти, які відповідачем були зараховані в рахунок погашення прострочених платежів за відсотками в сумі 4 499,20 грн, необхідно зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу на період воєнного стану. Проценти нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з позовною заявою та розрахунком заборгованості позивачем нараховано в порядку ст. 625 ЦК України відсотки за кредитним договором в розмірі 4 000,00 грн, з яких відповідачкою сплачено 1 097,60 грн.
Враховуючи, що проценти в порядку ст. 625 ЦК України позивач нарахував після 24 лютого 2022 року, дія воєнного стану з моменту укладення договору до розгляду справи у суді не припинялася, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині, а сплачені відповідачкою грошові кошти в сумі 1 097,60 грн, які позивачем зараховано у рахунок погашення за відсотками в порядку ст. 625 ЦК України, слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
Із дослідженого судом розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.03.2026 року відповідач ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитом у розмірі 7 596,80 грн, в тому числі: 400,00 грн - за тілом кредиту; 4 499,20 грн - за відсотками; 1600,00 грн - за комісією; 1 097,60 грн - за % за ст. 625 ЦК України.
Залишок заборгованість згідно кредитного договору станом на 11.03.2026 складає 19014,40 грн, в тому числі: 7 600,00 грн - за тілом кредиту; 8 512,00 грн - за відсотками; 0,00 грн - за комісією; 2 902,40 грн - за % за ст. 625 ЦК України.
Таким чином, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить: 2003,20 грн (7 600,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту) – 5 596,80 грн (сплачена добровільно частина заборгованості, а саме: 4 499,20 грн по відсоткам + 1 097,60 грн по відсоткам за ст. 625 ЦКУ).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами договору №547842-КС-001 про надання кредиту та наявність заборгованості за ним, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2003,20 грн (заборгованість за тілом кредиту).
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7424 від 19.03.2026.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають частковому задоволенню, тобто на 10,54 %, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 280,62 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, заборгованість за договором №547842-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2025 у загальному розмірі 2 003,20 грн. (дві тисячі три гривні двадцять копійок).
У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 280,62 грн (двісті вісімдесят гривень шістдесят дві копійки) пропорційно до задоволених вимог.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов