Справа № 686/34294/25
Провадження № 2/686/2114/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
у складі: головуючої судді – Хараджі Н.В., 
при секретарі судових засідань – Козуляк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», яка подана та підписана представником Дідух Євгеном Олександровичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

26.11.2025 від представника ТОВ «Українські фінансові операції» через систему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява до  ОСОБА_1 , з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 29499,30 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3222,48 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 15884,32 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» у розмірі 10392,498 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Крім того просили у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 09.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено Договір №4542104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 25.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції»» укладено Договір факторингу № 25/11/2024, за яким право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4542104 від 09.04.2024 перейшло до позивача. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4542104 від 09.04.2024 року загальною сумою 29499,30 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2025 року, прийнято та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та витребувано докази від АТ КБ «ПриватБанк» 
Представник позивача через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлявся належним чином.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Таким чином, відповідач, враховуючи положення ст. ст. 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.
Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4542104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Згідно з п.п.1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 9000 грн.; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору.
Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2025, АТ «ПриватБанк» надано виписку за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до якої на зазначений рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 4 100 грн. 
Підтверджено розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 25.11.2024.
Також, підтверджено розрахунку заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».
Положення ч. 1ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Кредитний договір №4542104 від 09.04.2024 укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Щодо відступлення права вимоги суд зауважує таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як встановлено судом, 25.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура України» було укладено Договір факторингу № 25/11/2024, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові рішення» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №4542104, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до поданого ТОВ «Українські фінансові операції» розрахунку заборгованість за кредитним договором №4542104 з 09.04.2024 були нараховані проценти за користування грошовими коштами в сумі 10392,24 грн. 
Таким чином позивачем доведено належними доказами те, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ Українські фінансові операції» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4542104 від 09.04.2024.
Щодо розміру заборгованості та її складових суд звертає увагу на таке.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як убачається з розрахунків заборгованості за договором №4542104 від 09.04.2024, у відповідача наявна заборгованість в розмірі 29499,30 грн., з яких: сума кредиту 3222,48 грн., сума процентів нарахованих первісним кредитором 15884,32 грн., нараховані проценти ТОВ «Українські фінансові операції» 10392,498 грн.
Враховуючи наведене, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
Що стосується пункту 4 позовних вимог, а саме: - в порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України прохали зазначити у рішенні суду про те, що (особі), яка здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100)-s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С-сума основного боргу; - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365-кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції».
Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
В цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування; остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що суд наділений правом, а не обов`язком у рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості до моменту виконання рішення відсотків або пені. 
Крім того наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення.
Також, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024, укладений з адвокатом Дідух Є.О., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Дідух Є.О., Заявку №4542104 від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, Детальний опис робіт (наданих послуг) №4542104 від 14.11.2025, Акт №4542104 від 20.07.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору 01/08/2024-А від 01.08.2024, відповідно до якого загальна сума витрат складає 10 000 грн.
Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи. На це вказав КЦС Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 610 - 612, 624, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором № 4542104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.04.2024 в розмірі 29499,30 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3222,48 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором 15884,32 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» у розмірі 10392,498 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 
В інший частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа