Справа № 523/27473/25
Провадження №2/523/1592/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"31" березня 2026 р. 
Пересипський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Кисельова В.К., 
за участю секретаря – Дзюби Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
І. СУТЬ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««ЮрКонсалт Груп Плюс (далі-ТОВ «ФК «ЕЙС») через систему «Електронний суд» 23.12.2025р звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача суму боргу за договором позики № 17/61917591 від 24.05.2021року у розмірі 33200 грн, укладеним між відповідачем та ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС». за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн без додаткового забезпечення та залучення супутніх послуг третіх осіб. В подальшому право вимоги за вказаним вище договором позики було відступлено від ТОВ «Партнерс Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (договір факторингу № 28122023 від 28 грудня 2023 року), від ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (договір факторингу № 17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року), та від ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» до ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» (договір факторингу № 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року).
Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, через що у нього виникла заборгованість у розмірі в сумі 33200,00 грн., з яких: 4000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 28 080,00 грн. - за нарахованими відсотками, 1120,00 грн. - за комісією.
Посилаючись на вимоги статей 526, 625 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договорами, відшкодувати судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою судді від 25.12.2025 року у справі відкрито провадження провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив вимоги задовольнити, справу розглянути у відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України.
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи ненадходженням від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.
24 травня 2021 року між ТОВ «Партнерс Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 17/61917591, за умовами якого останній, як позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., строком на 365 днів, з обов`язком сплатити комісію 28% від суми позики, що становить 1120,00 грн, та відсотки за фіксованою ставкою 2% від суми позики за кожен день користування, що у загальному розмірі становить 28080,00 грн. Договір укладено в письмовій формі та власноруч підписано відповідачем. Невід`ємною частиною цього договору є Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Партнер Фінанс» кредитних коштів ОСОБА_1 
28 грудня 2023 року між ТОВ «Партнерс Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір факторингу №28122023, згідно якого ТОВ «Партнерс Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до боржників.
Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 28 грудня 2023 року судом, до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги за договором позики №17/61917591 від 24.05.2021року, де боржник ОСОБА_1 зазначений під №72.
З платіжної інструкції №530 від 05 січня 2024 року вбачається, що на користь ТОВ «Партнер Фінанс» було здійснено оплату згідно договору факторингу №28122023 від 28 грудня 2023 року, сума 17530,00 грн.
17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» був укладений договір факторингу № 17-04/ФК-25 від, згідно якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» отримало право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 (реєстр боржників №1 до договору факторингу від 17 квітня 2025 року «№72»).
Даними платіжної інструкції №488 від 24 квітня 2025 року встановлено, що ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» здійснило на користь ТОВ «Укрглобал-Фінанс» оплату згідно договору факторингу 17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року на суму 30000,00 грн.
Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу №17-04/ФК-25 від 17 квітня 2025 року до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право вимоги за договором позики №17/61917591 від 24.05.2021року у розмірі 33200 грн, де боржник ОСОБА_1 зазначений під №72.
25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» був укладений договір факторингу № 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року, з якого слідує, що ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» отримало право вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 реєстр боржників №1 до договору факторингу від 25 серпня 2025 року «№72»).
Даними платіжної інструкції №11 від 12.11.2025 року встановлено, що ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» здійснило на користь ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» оплату згідно договору факторингу 25-08/ФК-25 від 25 серпня 2025 року в сумі 31000,00 грн.
З розрахунку заборгованості за договором позики від 24.05.2021 року судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 33200,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28080,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 1120,00 грн. заборгованість за комісією. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», ні на рахунки попереднього кредитора.
Отже, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС»» за договором позики № 17/61917591 від 24.05.2021року у розмірі 33200 грн грн., що підтверджується випискою з особового рахунку.
IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
Статтями 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування підвідступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги дотретьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених представником позивача.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам, наданих позивачем, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини.
V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
V.1. З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2021р. ОСОБА_1 як позичальник та ТОВ «Партнер Фінанс» уклали кредитний договір позики №17/61917591 шляхом підписання договору в паперовій формі на отримання кредиту, в результаті чого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс».
Зі змісту договору позики, графіку платежів, анкети позичальника, паспорту споживчого кредиту слідує, що відповідач ОСОБА_1 ознайомлений з зазначеними документами, що включає основні умови кредитування та особистим підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
Враховуючи, що відповідач отримав обумовлені договором від 24.05.2021р. грошові кошти, шляхом отримання готівкових коштів, у касі позикодавця, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором споживчого кредиту не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 33200.00 грн.
Встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог та необхідність їх задовольнити у повному обсязі.
З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених представником позивача.
Досліджений судом розрахунок заборгованості ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» свідчить про те, що нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору та в обумовленому сторонами розмірі відсотків.
Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» підлягає стягненню заборгованість за договором № 17/61917591 від 24.05.2021року у розмірі 33200 грн., з яких: 4000,00 грн – заборгованість по тілу кредита, 28080,00 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитм, 1120,00 грн – заборгованість за комісією.
VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат.
Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, висновок Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15, Додатковій Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021р. по справі № 755/9215/15-ц, Постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 21.01.2021р. по справі №280/2635/20.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 3.10.2019р. по справі № 922/445/19, дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги №45714110 від 10 грудня 2025 року про надання правової допомоги між ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» та адвокатом Горобей Р.Г., додаткову угоду №2947719899 до договору про надання правничої допомоги №45714110 про надання правової допомоги від 10 грудня 2025 року, акт №3347805635 від 12.12.2025р. про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатським бюро послуг становить 6000,00 грн., детальний опис робіт.
Враховуючи співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвоката на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт у суді, ціною позову та значенням справи для сторін, задоволенням позову, судвважає, що визначений адвокатом розмір витрат у розмірі 6000,00 гривень на оплату послуг підлягає стягненню.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, 354,355 ЦПК України –
В И Р І Ш И В:
1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ««ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» (код ЄДРПОУ: 45714110, адреса: вул. Глибочицька, буд.17Б, м. Київ, 04052) заборгованість за договором позики № 17/61917591 від 24.05.2021 року у розмірі 33200,00 грн., з яких: 4000,00 грн – заборгованість по тілу кредита, 28080,00 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1120.00 грн. – заборгованість за комісією, а також стягнути судові витрати по справі: на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а всього стягнути суму у розмірі 41622 гривень 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2026 року.

Суддя  В.К.Кисельов