ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 753/9654/24
провадження № 51-4954 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року.
Зміст судових рішень
1. За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна. 
2. Київський апеляційний суд ухвалою від 18 вересня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року повернув особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
3. У касаційній скарзіз доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК), порушення апеляційним судом статей 10, 11, 17, 21 410, 411, 413 КПК, ст. 55 Конституції, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановив необ`єктивне упереджене та незаконне рішення, в порушення ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавив його права на судовий розгляд та права на захист. Вважає судове рішення таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
4. До початку судового розгляду на адресу Суду надійшли клопотання (доповнення до касаційної скарги) ОСОБА_7 , щодо організації судового розгляду, за результатами розгляду яких було постановлено ухвали від 22 грудня 2025 року, 15 січня та 19 лютого 2026 року, а також клопотання (доповнення до касаційної скарги), у яких викладено доводи по суті пред`явленого обвинувачення та розгляду кримінального провадження, зміст яких зводиться до незаконності рішення місцевого суду, зокрема щодо неповноти судового розгляду, необхідності витребування доказів та визнання їх недопустимими, неправильного застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, необхідності перекваліфікації його дій зі ст. 111 КК на ч. 2 ст. 114-2 КК, скасування пред`явленого обвинувачення за ст. 161 КК; зміни чи скасування вироку; пом`якшення призначеного місцевим судом покарання; наявності підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК тощо.
Позиції учасників судового провадження
5. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подану ним касаційну скаргу та просив Суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 433 КПК вийти за її межі, наполягав на передачі його касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Стверджував, що він незаконно тримається під вартою, а тому у разі скасування ухвали апеляційного суду наполягав на його звільненні його з-під варти або ж обрання запобіжного заходу на строк 60 днів, для прийняття рішення апеляційним судом.
6. Захисник підтримав касаційну скаргу обвинуваченого на ухвалу апеляційного суду від 18 жовтня 2025 року в межах заявленого предмету. Просив розглянути касаційну скаргу враховуючи те, що за апеляційною скаргою ОСОБА_7 відкрито апеляційне провадження, розгляд якого триває.
7. Прокурор заперечувала проти задоволення касаційної скарги обвинуваченого та просила залишити її без задоволення, а судове рішення без зміни. Зазначила, що апеляційним судом відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та триває апеляційний розгляд. При цьому також вказала, що підстав для передачі касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду немає, обвинуваченим не наведено обґрунтувань відповідно до вимог ст. 434-1, 434-2 КПК, а вирішення питання про запобіжний захід не є предметом даного касаційного розгляду. 
Мотиви Суду
8. Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
9. Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
10. Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
11. При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
12. За змістом статей 370, 419 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
13. Предметом даного касаційного розгляду є ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги. З огляду на предмет оскарження, клопотання (доповнення до касаційної скарги) ОСОБА_7 , у яких викладено доводи по суті пред`явленого обвинувачення та розгляду кримінального провадження, зміст яких зводиться до незаконності рішення місцевого суду, не є предметом розгляду у межах даного провадження.
14. Відповідно до вимог ст. 399 КПК суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
15. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
16. Як убачається з матеріалів провадження, не погоджуючись з вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 оскаржили його в апеляційному порядку, звернувшись з відповідними апеляційними скаргами.
17. Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 на вирок місцевого суду та ухвалою від 08 вересня 2025 року призначено апеляційний розгляд.
18. Разом з тим, суддею - доповідачем суду апеляційної інстанції, при здійсненні перевірки відповідності апеляційної скарги обвинуваченого вимогам ст. 396 КПК встановлено, що вона цим вимогам не відповідає, оскільки текст апеляційної скарги, викладений рукописним способом, що саме по собі, прямо передбачено законом, однак через почерк обвинуваченого ОСОБА_7 є нечитабельним, та практично унеможливлює ідентифікацію слів, значну частину абзаців тощо. 
19. З огляду на те, що вказаний недолік викладення тексту апеляційної скарги є істотним, оскільки фактично унеможливлює встановлення межі перегляду судового рішення, ухвалою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 396 КПК. 
20. На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року ОСОБА_7 повторно надіслав апеляційну скаргу, зміст якої зводився до його незгоди з підставами залишення без руху поданої ним апеляційної скарги. З огляду на те, що обвинувачений фактично не усунув недоліки апеляційної скарги, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року її було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК. 
21. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
22. Положеннями ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
23. Як убачається з матеріалів контрольного провадження, після постановлення оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги, 19 вересня 2025 року ОСОБА_7 повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду та просив поновити строк на апеляційне оскарження. Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року задоволено клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрито провадження за його апеляційною скаргою на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року. 10 листопада 2025 року було призначено апеляційний розгляд за скаргою обвинуваченого, який триває.
24. Таким чином, на час розгляду касаційної скарги обвинуваченого, останній реалізував своє право на апеляційне оскарження вироку місцевого суду шляхом звернення із новою апеляційною скаргою, провадження за якою відкрите апеляційним судом та розгляд по суті триває, відповідно право ОСОБА_7 на ефективний доступ до правосуддя не порушене. 
25. Колегія суддів зауважує, що згідно практики Суду навіть за умови встановлення, що ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги була постановлена з порушеннями вимог КПК, із урахуванням відновлення прав скаржника на ефективний доступ до правосуддя (здійснення апеляційного розгляду по суті за іншою апеляційною скаргою), відсутні правові підстави для скасування такого рішення суду апеляційної інстанції (постанова Касаційного кримінального суду від 07 листопад 2018 року у справі № 645/856/18). 
26. Щодо клопотання ОСОБА_7 про передачу його касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає про таке. 
27. Відповідно ч. 5 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 
28. Проте, обвинувачений ОСОБА_7 не обґрунтовує наявності у даному касаційному провадженні виключної правової проблеми, а також того, що передача вказаного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу про повернення апеляційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
29. В частині вирішення питання про запобіжний захід, колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
30. Натомість, предметом даного касаційного розгляду є виключно законність ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, яка не є рішенням, прийнятим за результатами перегляду вироку місцевого суду по суті пред`явленого обвинувачення. А тому у Суду відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 433 КПК для вирішення питання щодо запобіжного заходу. 
31. Ураховуючи, що істотних порушень апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону під час повернення апеляційної скарги обвинуваченого колегією суддів не встановлено, право обвинуваченого на ефективний доступ до правосуддя не порушене,касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року залишити без зміни. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3