ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3165/24
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/271/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.

Учасники справи:
позивачка: ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вертіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, Міністерство оборони України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Вертіївської сільської ради Ніжинського району,
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_4 .
Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року, суддя Олійник В.П., повний текст рішення складено 04 жовтня 2025 року, місто Ніжин.
В С Т А Н О В И В:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вертіївської сільської ради, Міністерства оборони України в якому просила встановити факт спільного проживання із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 31 березня 2020 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 19 січня 2008 року перебувала із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року. Після розірвання шлюбу вони проживали в одній квартирі, вели спільне господарство, виховували спільного сина ОСОБА_2 , мали спільний бюджет, сплачували комунальні послуги, купували речі, предмети побуту, виїздити за кордон, відпочивали на морі, спільно їздили до родичів та друзів, планували подарувати сину квартиру, позивач з свого банківського рахунку сплачувала штрафи та кредит за ОСОБА_5 , який, як військовослужбовець на час відпустки приїздив додому, пересилав позивачу документи, речі, грошові кошти на потреби сім`ї, в свою чергу вона відправляла посилки, під час перебування у госпіталі після поранення навідувала його, та після смерті отримала свідоцтво про смерть, здійснила поховання за власні кошти, всі документи померлого знаходяться у неї.
На її звернення щодо допомоги на поховання ОСОБА_5 , Вертіївською сільською радою у цьому було відмовлено з посиланням на розірвання шлюбу, також було відмовлено і на виплату внаслідок загибелі ОСОБА_5 , як військовослужбовця, допомоги. 
Відповідач ОСОБА_2 є її сином, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є батьками померлого ОСОБА_5 .
Встановлення факту необхідне позивачці для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, передбачених законодавством пільг та визнання в моральному плані статусу відносин із ОСОБА_5 , що надто важливо для неї та сина. 

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року позов задоволено. 
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Києві, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 31 березня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що у наказі командира в/ч НОМЕР_1 від 11.4.2023, членами родини загиблого записані син ОСОБА_2 , розлучений, проживає по АДРЕСА_1 , яка є адресою його батьків. У довідці №1094 від 20.05.2023, виданої командиром в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , зазначено відомості інших членів сім`ї загиблої особи, батько – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Всі ці дані взяті з особової справи військовослужбовця, де він зазначив своє фактичне місце проживання та сімейний стан.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , пам`ятник на могилі ОСОБА_5 , встановлений його батьками за власні кошти. Звертає увагу, що зазначені вище факти свідчать про те, що реально фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були відсутні, жодного спільного господарства вони не вели. Єдиним зв`язком між ними був сина ОСОБА_6 , на користь якого стягувалися аліменти.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на практику Верховного Суду та зазначає, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, потрібно врахувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю, сам факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Клопотання адвоката Щербака О.В. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень адвоката представляти інтереси ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 19 січня 2008 року зареєстрували шлюб (т. 1 а.с. 13), який розірваний рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2020 року (т. 1 а.с. 15).
Згідно свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син, ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 14).
Згідно військового квитка Серія НОМЕР_3 вбачається, що 08.04.2022 ОСОБА_5 був призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69 (т. 1 а.с. 50).
Відповідно до повідомлень Ніжинського ВДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області від 16 серпня 2024 року, 05 листопада 2024 року, актовий запис про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 відсутній, перевірку проведено з 27 лютого 2020 року по даний час; актовий запис про шлюбу на ОСОБА_5 за період з 27 лютого 2020 року по 02 квітня 2023 року відсутній (т. 1 а.с. 215, 225).
Відповідно до повідомлення Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області від 19 серпня 2024 року у вказаному ВДВС перебувало виконавче провадження на виконання судового наказу Ніжинського міськрайонного суду по справі №740/5305/19 від 31 жовтня 2019 року про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, 08 травня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; аліменти стягувались з 12 лютого 2020 року по 02 квітня 2023 року, надходження грошових коштів продовжувалось до 22 серпня 2023 року, сума стягнутих аліментів-207500,63 грн, борг відсутній (т. 2 а.с. 4).
Згідно з копією рішення Виконавчого комітету Вертіївської сільської ради від 20 грудня 2021 року за №194 наданий дозвіл ОСОБА_5 на укладення договору дарування кв. АДРЕСА_2 на ім`я малолітнього сина ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 42, т. 2 а.с. 5).
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2024 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 85-86).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 11).
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №40 від 03 квітня 2023 року виданого Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», причиною смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (т. 1 а.с. 12).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 26.07.2023, вбачається, що зареєстрована адреса місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 10).
Згідно довідки виконавчого комітету Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 287/11-19 від 17.04.2023 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 17).
Згідно довідок Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №03-05/1060 від 22.05.2024 та №03-05/1061 від 22.05.2024 слідує, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно відомостей картотеки реєстраційного обліку та реєстру територіальної громади зареєстровані з 15.04.1988 року за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 98, 99).
Згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №37 від 02.05.2023 вирішено надати одноразову матеріальну допомогу в сумі 20 000,00 грн родині загиблого військовослужбовця Збройних Сил України у війні росії проти України ОСОБА_5 1987 р.н., а саме: батьку - ОСОБА_3 , 1963 року народження, 6 600,00 грн; матері - ОСОБА_4 , 1967 р.н. 6 700,00 грн; сину ОСОБА_2 2008 р.н 6 700,00 грн. В наданні одноразової допомоги ОСОБА_1 1982 р.н., на загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 відмовлено у зв`язку із розірванням шлюбу (т. 1 а.с. 19).
Відповідно до довідки Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №30/02-16 від 03.04.2023, позивачка ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_5 за власний рахунок (т. 1 а.с. 16).
Відповідно до довідки Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №287/11-19 від 17.04.2023 слідує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та вели спільне господарство наступні особи: ОСОБА_1 1982 р.н. та ОСОБА_2 2008 р.н. (т. 1 а.с. 17).
Згідно з даними історії по картковому рахунку позивачки ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 19.03.2022 по 20.03.2023 наявні відомості про безготівкове зарахування коштів на її банківську картку від ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 20-35). 
Згідно з копій квитанцій про оплату АТ «Райффайзен Банк» вбачається, що позивачка ОСОБА_1 здійснювала оплату боргу по кредитному договору та інші оплати з зазначенням «платіж від ОСОБА_5 » (т. 1 а.с. 54-77 зворот).
Також наявні дані щодо переписок між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 із застосуванням мобільних застосунків 22 квітня, 14 жовтня, 02 грудня, 26 січня, 27 січня, 28 січня, 19 лютого, із висловлюваннями, що притаманні саме близьким людям (т. 1 а.с. 47-49).
Відповідно до копії заяви від 03 серпня 2022 року позивачка ОСОБА_1 зверталась до БО «БФ» Агропросперіс з проханням надати їй 37 142,86 грн благодійної допомоги для придбання генератора та тактичних навушників її чоловіку, який служить у 30-му стрілецькому батальйоні на території Сумської області (т.1 а.с. 44).
В матеріалах справи наявні фото на яких сфотографовані ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 , їх сином, та з іншими особами (т. 1 а.с. 36-41).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю в період з 31 березня 2020 року по час смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявності їх спільного побуту і взаємних прав та обов`язків, сприйняття один одного як найближчої людини.
Апеляційний суд в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм правильну правову оцінку та правомірно задовольнив позов.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча: Судді: