Справа № 191/2313/26 
Провадження № 1-кп/191/121/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без проведення судового розгляду в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст.107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026046390000052 від 10.03.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Соледар Артемівськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, працюючого монтером колії АТ «Українська залізниця», маючий професійно-технічну освіту, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
05 березня 2026 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин (точного часу не встановлено), ОСОБА_3 , знаходився поблизу будинку № 28 по вулиці Центральна, селища Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, де у останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
У цей же день та час ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи на відстані витягнутої руки безпосередньо навпроти ОСОБА_5 , ОСОБА_3 завдав удару в область грудної клітини потерпілого. На це ОСОБА_5 обхопив ОСОБА_3 руками, внаслідок чого останні втратили рівновагу та впали на землю.
Опинившись у положенні лежачи ОСОБА_3 завдав правою рукою три послідовні удари кулаком у ділянку лівої скроні потерпілого ОСОБА_5 .
У результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма (струс головного мозку) у вигляді цефалічного синдрому, що у своїй сукупності, відповідно до п. 2.3.3 Правил визначення ступню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ».
На підставі викладеного  ОСОБА_3  обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана :
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника  ОСОБА_6  щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі;
- письмова заява потерпілого  ОСОБА_5  щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Відповідно до частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого  ОСОБА_3  за частиною 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений  ОСОБА_3  за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире розкаяння в скоєному, те, що раніше  ОСОБА_3  не притягувалась до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вчиненого обвинуваченим  ОСОБА_3  кримінального проступку, характер та ступень його тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, оскільки надавав послідовні показання та не намагався уникнути відповідальності, працевлаштований, всі пом`якшувальні і відсутність обтяжуючих провину обвинуваченого обставин, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого  ОСОБА_3  попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді штрафу.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368,376,382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати  ОСОБА_3  винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Міра запобіжного заходу  ОСОБА_3  не обиралась.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

 Суддя	  ОСОБА_1