П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 481/299/25	

Перша інстанція: суддя Уманська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання – Худику С.А., 
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Безсмертного Віталія Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,
В С Т А Н О В И Л А:

24 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 13 лютого 2025 року серії ЕНА № 4068196 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач рухався з дозволеною швидкістю в діапазоні 68-69 км/год. Виявлені посадовою особою порушення швидкісного режиму обумовлені невідповідним способом використання пристрою TruCAM, а саме: тримаючи його в руках без стаціонарного закріплення. Також позивач вказує на порушення процедури накладення адміністративного стягнення, зокрема не було задоволено клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права та відмовлено у задоволені заяви про відвід від розгляду справи інспектора Безсмертного В.О.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що правопорушення зафіксоване належним способом, а саме - лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM № ТС000303, який конструктивно створений для утримання в руках. Дотримання процедури накладення адміністративного стягнення підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. 
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт наполягає на наявності події адміністративного правопорушення, її належному доведенні допустимими доказами та дотриманні самої процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити без змін оскаржуване рішення у звязку із необґрунтованістю доводів апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4068196 від 13.02.2025 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
В оскаржуваній постанові зазначено, що 13.02.2025 о 15 год. 10 хв. в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 смт Стрижавка, траса М21 297 км водій ОСОБА_1 , керуючи т.з., рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000303. Портативний відеорегістратор №468632, №4568885. Порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. 
Вважаючи протиправною постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив необхідності використання лазерного вимірювача швидкості виключно у стаціонарному положенні, тому визначення швидкості руху транспортного засобу, належного позивачу здійснено у невідповідний спосіб, що в результаті спростовує встановлену швидкість. Крім того, надані відповідачем відеозаписи є неналежними доказами, оскільки не завірені у встановлений спосіб та відомості про них не внесені до оскаржуваної постанови. Також суд зазначив про недотримання інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення права ОСОБА_1 на отримання правової допомоги.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно частини 1 статті 1 Закону України “Про Національну поліцію”, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 14 Закону України “Про дорожній рух” від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух”, встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України “Про дорожній рух” встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У пункті 12.4. ПДР України установлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.02.2025 року серії ЕНА №4068196 містить відомості, що порушення зафіксовано ТС 000303, що спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність відомостей про технічні прилади, яким здійснено фіксацію порушення (а.с.30).
Департамент патрульної поліції до відзиву на позовну заяву долучили компакт-диск, який містить відеозапис з приладу TruCAM ТС008349 з результатами фіксації руху транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.34). Переглянувши наданий відеозапис, колегія суддів зазначає, що відеофайл містить запис проїзду транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , індикатор наведення вказує на відповідний транспортний засіб та зазначено швидкість – 73 км/год. 
Також відповідачем надані роздруківки з приладу TruCAM ТС008349, які містять момент фіксації транспортного засобу, його швидкість, місце здійснення вимірювання швидкості, час, державний номерний знак транспортного засобу, що у своїй сукупності вказує на наявність події адміністративного правопорушення.
Отже, матеріали справи містять докази, що 13.02.2025 о 15 год. 10 хв. в населеному пункті водій ОСОБА_1 , керуючи т.з., рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України.
В той же час позивач, з доводами якого погодився суд першої інстанції, зазначив про неможливість здійснення фіксації порушень швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20-20 TruCAM № ТС000303, який інспектор тримає в руках.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та захисту прав споживачів» №22-01/30996 від 03 червня 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС000303 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. (а.с. 53).
Правильність реалізації у приладі «TruCAM» такого алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації (а.с.67-70).
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCAM», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCAM».
Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватися з утримуванням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання, оскільки відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.
Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
Вищевикладене спростовує доводи позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.
Водночас, предметом доказування в даній справі є факт перевищення позивачем встановленої швидкості руху. Відповідне порушення встановлюється за допомого зібраних доказів, зокрема показів приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam. Допустимість чи не допустимість відповідних доказів встановлюється судом під час розгляду справи. 
Отже, надані відповідачем експерті висновки та сертифікати доводять вірність встановлених показників швидкості руху транспортного засобу.
Додатково судова колегія вказує, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 13.02.2025 року серії ЕНА №4068196 містить відомості, що порушення зафіксовано ТС 000303, що спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність відомостей про технічні прилади, яким здійснено фіксацію порушення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять належні докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Досліджуючи доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а, де роз`яснено, що невжиття посадовою особою жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право, зокрема, на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як наслідок, порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Переглянувши надані відповідачем записи з камер поліцейських судом встановлено, що позивачу запропоновано скористатись правовою допомогою. В такому випадку реалізація права на правову допомогу залежала від активних дій позивача, оскільки жодних перепон з боку інспектора поліції колегія суддів не встановила. 
Щодо заявленого відводу інспектору поліції, колегія суддів зауважує на відсутності такої процедури під час притягнення особи до відповідальності за порушення ПДР. 
Отже, посадова особа відповідача, за наявної події адміністративного правопорушення та її належної фіксації, здійснила розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства та з наданням можливості позивачу реалізувати всі свої права, тому оскаржувана постанова від 13 лютого 2025 року серії ЕНА № 4068196 про накладення адміністративного стягнення є правомірною.
В свою чергу суд першої інстанції на відповідні обставини уваги звернув та дійшов хибного висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до п.2,3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно приписів ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Безсмертного Віталія Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко