Справа № 362/2862/26 
Провадження № 1-кп/362/483/26 
ВИРОК
Іменем України
16.04.2026 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 12026111140000161 від 13.03.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Соледа Бахмутського району Донецької області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
встановив:
Так, 10.01.2025 постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя у справі № 337/6829/24 ОСОБА_4 було визнано винуватим за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Постанова суду набрала законної сили 13.06.2025. Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаного судового рішення у формі постанови та будучи ознайомлений з ним, зокрема щодо позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», будучи позбавлений права керування транспортними засобами, не маючи на це життєвої необхідності та не діючи в крайній необхідності та/або необхідної оборони, 13.03.2026 близько 06:15 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Соборна, поблизу буд. № 97, керував транспортним засобом – автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області на підставі ч. 7 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». В ході перевірки було встановлено, що на підставі постанови Хортицького районного суду міста Запоріжжя у справі № 337/6829/24 ОСОБА_4 позбавлений права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять років).
Цими діями ОСОБА_4 порушив ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
ОСОБА_5 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що з метою підробітку керував транспортним засобом, хоча був обізнаний про наявність рішення суду про позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк п`ять років. Щиро розкаявся, розуміє, що вчинив неправильно, зробив для себе відповідні висновки, просив суд суворо не карати. 
Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, водночас суд враховує, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, тобто у нього наявні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, 
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд не вбачає.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді у виді штрафу у мінімальному розмірі, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1