Справа № 134/2033/25
2/134/177/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
25 лютого 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю: секретаря судового засідання Васільєвої Н.Г.
представника позивачки – адвоката Лукавського А.В.
представника відповідача – адвоката Панасюка В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

22 грудня 2025 року адвокат Лукавський А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Крижопільської селищної ради, у якому просить визнати за позивачкою  ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,7 кв. м, житловою площею 43,7 кв. м., у порядку спадкування.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зазначене будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами цього двору були: ОСОБА_2 – голова двору, її чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 , кожному з яких належала рівна частка у спільному майні двору – по 1/3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Левково Крижопільського району Вінницької області померла мати позивачки – ОСОБА_2 . Позивачка прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку та оформила спадкові права на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Левково Крижопільського району Вінницької області помер батько позивачки – ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, яку прийняла позивачка, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, позивачка не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. 
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 25 лютого 2026 року.
У судовому засіданні представник позивачки – адвокат Лукавський А.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.
Представник відповідача – адвокат Панасюк В.Б. щодо вирішення спору поклався на розсуд суду.
Заслухавши представників сторін та дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Левково Крижопільського району Вінницької області померла мати позивачки – ОСОБА_2 . На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 .
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 17 жовтня 2011 року секретарем Соколівської сільської ради Кальковець Л.О., відповідно до якого заповіла позивачці усе належне їй на день смерті майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та усе те, на що вона за законом матиме право. 
02 жовтня 2014 року за заявою позивачки ОСОБА_1 державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 242/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Того ж дня державним нотаріусом на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай та грошові вклади.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Левково Крижопільського району Вінницької області помер ОСОБА_3 , який був батьком позивачки. На день смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входили: дочка – ОСОБА_1 , зять – ОСОБА_4 .
Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася.
Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1973 року, згідно з яким її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23 листопада 1991 року, згідно з яким позивачка в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 14 листопада 2011 року; матеріалами спадкової справи № 242/2014, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 18 березня 2013 року; довідкою (витягом з погосподарської книги) від 21.10.2025 № 619, виданою старостою Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради, про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 20.01.2026 № 7/01-16, згідно з яким спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася. 
Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті батьків позивачки увійшло будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки (витягу з погосподарської книги) від 21.10.2025 № 617, виданої старостою Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради, згідно записів погосподарської книги № 1 Соколівської сільської ради за 1991-1995 рр., особовий рахунок № НОМЕР_5 , житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів. Склад двору був наступний: ОСОБА_2 – голова двору, її чоловік – ОСОБА_3 та дочка – ОСОБА_7 .П
Як вбачається з довідки КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 17 жовтня 2025 року № 1138, станом на 31 грудня 2012 року, згідно з архівними даними, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:
- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;
- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору;
- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року;
- на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 14 жовтня 2025 року ФОП ОСОБА_8 за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , будинок побудований у 1965 році, його загальна площа 88,7 кв. м, житлова площа 43,7 кв. м, до складу входять: прибудова – «а», ганок – «а1», літня кухня, комора – «Б», прибудова – «б», господарська будівля (гараж, сарай, комора) – «В», підвал – «В/під.», вбиральня – «Г» (побудовані у період з 1965 року по 1995 рік), огорожа – «1-3».
ФОП ОСОБА_9 надано висновок від 21 жовтня 2025 року № 065/25 про те, що середньо-ринкова вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,7 кв. м, станом на 21 жовтня 2025 року складає 2000 доларів США, що еквівалентно 83461,60 грн. 
Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. повідомила позивачку про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно (довідка від 30.10.2025 № 174/01-16). 
В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , збудований у 1965 році та належав до майна колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року членами цього двору були: ОСОБА_2 – голова двору, її чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7 , у зв`язку з чим кожному з них належала рівна частка у майні двору (по 1/3). 
З огляду на викладене, оскільки позивачка не оформила свою частку у майні колгоспного двору, за нею слід визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті батьків.
Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 88,7 кв. м, житлова площа 43,7 кв. м, склад будівель і споруд: житловий будинок – «А», прибудова – «а», ганок – «а1», літня кухня, комора – «Б», прибудова – «б», господарська будівля (гараж, сарай, комора) – «В», підвал – «В/під.», вбиральня – «Г», огорожа – «1-3»).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач: Крижопільська селищна рада, місцезнаходження: вул. Героїв України, 59, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 04325940.
Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя: