Справа № 182/6150/23
Провадження № 2/0182/1005/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

19.02.2026 року        м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.,

секретаря судового засідання Паламарчук П.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у м. Нікополі у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:  

02.11.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про визнання права власності на земельні ділянки, мотивуючи свої вимоги наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача – ОСОБА_5 . За життя він розпорядився своїм майном та склав на ім`я ОСОБА_2 заповіт, яким заповідав останньому наступне майно: 
- житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 2,5529 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0170, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;
- земельну ділянку площею 2,5816 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0172, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;
- земельну ділянку площею 1,9193 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0173, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;
- земельну ділянку площею 1,9299 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0398, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.
Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . На підставі його заяви приватним нотаріусом Гульбандян Л.В. було відкрито спадкову справу №15/2018, та 02.03.2020 року видані Свідоцтва про право на спадщину на вказане в заповіті майно. Крім того, спадкодавцю на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яких розташований житловий будинок, який позивач отримав у спадок за заповітом. Окрім позивача, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини також звернулась дружина померлого – ОСОБА_6 . Однак, постановою від 21.01.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надані оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки, які не є втраченими. Позивач також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття в спадщину зазначених вище земельних ділянок, але постановою від 02.03.2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки дані земельні ділянки не охоплені заповітом, а тому така дія суперечитиме пункту 9 частини 1 статті 49 ЗУ «Про нотаріат». 
Оскільки в нотаріальному порядку оформити спадкове майно у позивача немає можливості, з цих підстав він звертається до суду, та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га , кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті дядька ОСОБА_5 . Дану вимогу обґрунтовує принципом слідування «superficies solo cedit». 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано десятиденний строк для усунення недоліків (том 1, а.с.40-41).
25.01.2024 року позивач уточнив позовну заяву, зазначивши належним відповідачем Червоногригорівську селищну об`єднану територіальну громаду (том 1, а.с.44-48).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачу роз`ясненого його право на підготовку відзиву на позовну заяву (том 1, а.с. 50-51). 
18.04.2024 року від голови Червоногригорівської селищної ради Олександра Прокопенка надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, рішення просить ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.62).
30.07.2024 року запитом суду у Нікопольського відділу ДРАЦС Нікопольського району Дніпропетровської області витребувано актовий запис про смерть ОСОБА_5 (том 1, а.с.74).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.08.2024 року зобов`язано приватного нотаріуса Апалькова Є.В. надати належним чином завірені матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (том 1, а.с.79-80).
09.12.2024 року запитом суду у Нікопольського відділу ДРАЦС Нікопольського району Дніпропетровської області витребувано актовий запис про смерть ОСОБА_7 (том 1, а.с.194).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Журбу Р.В. надати належним чином завірені матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_7 (том 1, а.с.221-222).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб спадкоємців ОСОБА_7 – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (том 1, а.с. 236-237).
23.07.2025 року запитом суду у ІНФОРМАЦІЯ_2 витребувано інформацію, чи перебуває ОСОБА_4 , 24.01.1983 року на службі в Збройних Силах України (том 1, а.с.246).
03.11.2025 року листом суду у командира ВЧ НОМЕР_1 витребувано інформацію щодо проходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військової служби в даній частині (том 2, а.с.10).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (том 2, а.с.13-14).
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, кожен окремо, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням за адресою їх реєстрації, про що свідчать поштові конверти (том 2, а.с.19,21), які повернулись на адресу суду, як не вручені за відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, на сайті Судової влади України судом опубліковано оголошення про розгляд даної справи. Відзиву на позовну заяву на адресу суду треті особи не направили, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи не надали. Судова повістка у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. 
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Пунктом 11постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі просила їх задовольнити. 
Відповідно до статей 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом про смерть № 229 від 30.01.2018 року, складеним Нікопольським міськрайонним відділом ДРАЦС (том 1, а.с.77). 
На момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Червоногригорівської селищної ради №237 від 30.01.2018 року ( том1, а.с.100).
За життя ОСОБА_5 розпорядився своїм майном та 29.04.2010 року склав заповіт на ім`я ОСОБА_2 , яким заповідав останньому наступне майно:
- житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2001 року, виданого державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-486 (том 1, а.с.117);
- земельну ділянку площею 2,5529 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0170, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058478, виданого 21.02.2005 року Нікопольською райдержадміністрацією (том 1 а.с. 119);
- земельну ділянку площею 2,5816 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0172, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058363, виданого 21.02.2005 року Нікопольською райдержадміністрацією (том 1 а.с. 128);
- земельну ділянку площею 1,9193 га за, кадастровим номером 1222981000:03:002:0173, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058363, виданого 21.02.2005 року Нікопольською райдержадміністрацією (том 1 а.с. 128) ;
- земельну ділянку площею 1,9299 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0171, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058478, виданого 21.02.2005 року Нікопольською райдержадміністрацією (том 1 а.с. 119) .
ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Гульбандян Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу №15/2018, копія якої міститься в матеріалах даної справи (том 1,а.с.95-189).
02.03.2020 року приватним нотаріусом Гульбандян Л.В. на ім`я ОСОБА_2 видані Свідоцтва про право на спадщину на вказане в заповіті майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на 4 земельні ділянки - площею 2,5529 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0170, площею 2,5816 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0172, площею 1,9193 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0173, площею 1,9299 га, за кадастровим номером 1222981000:03:002:0171, що розташовані на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району (після адміністративно-територіальної реформи 2020 року – Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади) (том. 1, а.с.,170 зворот,173,175,177).
Окрім зазначеного в заповіті нерухомого майна, у власності ОСОБА_5 перебували також:
- земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 30.10.2009 року на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської ради Нікопольського району №176 від 11.12.2008 року (том 1, а.с.9);
- земельна ділянка площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 30.10.2009 року на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської ради Нікопольського району №176 від 11.12.2008 року (том 1, а.с.10).
Окрім ОСОБА_2 , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом також звернулась дружина померлого ОСОБА_5 – ОСОБА_7 , як спадкоємиця першої черги. Встановлений законом строк вона не пропустила, окрім того на момент смерті була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком за однією адресою, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. 
В своїй заяві від 21.01.2019 року ОСОБА_6 повідомила нотаріуса, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги, приймає спадщину після смерті свого чоловіка, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , але надати оригінали правовстановлюючих документів на них не може, оскільки документи про право власності знаходяться у спадкоємця за заповітом, який не надає їх для оформлення спадкових прав (том 1, а.с.107).
У зв`язку з цим, постановою нотаріуса від 21.01.2019 року ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (том 1, а.с.111). 
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 також надав нотаріусу заяву про прийняття спадщини на зазначені вище земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька ОСОБА_5 , оскільки успадкований ним будинок розташований на даних земельних ділянках (том 1, а.с.181). 
Постановою нотаріуса від 02.03.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки земельні ділянки, на які він претендує, не були охоплені заповітом, та вчинення такої дії суперечить пункту 9 частини 1 статті 49 ЗУ «Про нотаріат» (том 1, а.с.182-183).
Постанову нотаріуса ОСОБА_2 оскаржив в судовому поряду. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2021 року (справа №182/3252/20) позивачу відмовлено в задоволенні позову. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 08.12.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення (том 1, а.с.16-18).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла, що підтверджується актовим записом про смерть №194 від 11.02.2023 року, виданого Нікопольським відділом ДРАЦС Нікопольського району Дніпропетровської області (том 1,а.с.197).
Згідно спадкової справи №23/2023, відкритої у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Журби Р.В. після смерті ОСОБА_7 , спадщину після смерті матері, як спадкоємці першої черги, прийняли двоє її дітей – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том 3, а.с.1а,4).
18.01.2024 року вони уклали договір про поділ спадкового майна, яким:
- земельну ділянку, площею 4,4748 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастрові номери 1222981000:03:001:0055, 1222981000:03:001:0056, а також частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 2,54 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222981000:03:002:0056 перейшли на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність сина спадкодавця – ОСОБА_4 ;
- 1/3 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 4,4699 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастрові номери 1222981000:03:002:0174, 1222981000:03:002:0175, а також частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 1,8262 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222981000:03:002:0057, перейшли на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність доньки спадкодавця – ОСОБА_3 (том 3, а.с.139).
18.01.2024 року приватний нотаріус Журба Р.В. видав спадкоємцям ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно (том 3, а.с.160,162,164166,168).
З огляду на викладене вище, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, та земельна ділянка площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом розгляду в даній справі, договором поділу спадкового майна, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не були охоплені, та свідоцтво про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки нотаріусом не видавалось. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За життя ОСОБА_5 розпорядився частиною свого майна та склав на ім`я ОСОБА_2 заповіт, в якому чітко визначив майно, яке бажає заповісти останньому. 
Частина 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
А отже, спадкування земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0015, та площею 0,2489 га, кадастровий номер 1222981000:08:002:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , повинно відбуватись за законом.
Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта (ст. 377 в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009 ; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2269-VIII від 18.01.2018 ; в редакції Закону № 1174-IX від 02.02.2021 ; частина перша статті 377 в редакції Закону № 1720-IX від 08.09.2021).
Суд не погоджується з доводами позивача в частині посилання на ст. 377 ЦК України, оскільки спадкодавця можна розцінювати як відчужувача майна, але переважно у контексті спадкового договору, де він передає права на майно набувачу (іншій особі) після своєї смерті. У звичайному спадкуванні за заповітом чи законом спадкодавець не є відчужувачем, оскільки право власності переходить не за договором, а як правонаступництво.
За положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 
Умови та порядок спадкування регламентуються низкою цивільно-правових норм, що у своїй сукупності складають окремий цивільно-правовий інститут – спадкове право. 
Спадкування виникає лише за наявності передбачених у законі юридичних фактів. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які можуть йому належати на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач може скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. 
Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Дана норма визначає юридичну долю спадщини, стосовно якої не міститься розпорядження у заповіті, така спадщина відкривається на користь спадкоємців за законом.
Як встановлено в судовому засіданні, спадщину після ОСОБА_5 належним чином у визначеними статтями 1269, 1270 ЦК України строк і порядок прийняла шляхом подання заяви приватному нотаріусу закликана до спадкування в першу чергу відповідно до ч. 1 ст. 1261 цього Кодексу його дружина ОСОБА_7 .
ЦК України у статті 1258 встановлює правило почергового одержання спадкоємцями за законом права на спадкування. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу, тобто при зміні черговості одержання права на спадкування.
ОСОБА_2 до першої черги спадкування не відноситься, а тому право на спадкування спірних земельних ділянок не набув. 
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
А отже, враховуючи той факт, що дружина ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, спадщину після смерті чоловіка прийняла, але за життя не встигла оформити її у встановленому законом порядку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які знаходились у позивача, суд приходить до висновку, що спадкування спірних земельних ділянок відбулось на загальних підставах відповідно до ст. 1225 ЦК України.
Отже, позивачем не доведено порушення його законних прав та інтересів.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
За таких обставин, судові витрати залишаються за позивачем. 
Керуючись: ст.ст. 15, 16, 1217,1223,1225,1258, 1261-65 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 51, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева